spoře přepasená. Duž. zářivé slutá, neměnlivá, příjemně prysky řičně 

 vonná. Výtr. válcov. ellipt., žluté lo — 12 .». l-iour. u tř. pomačká- 

 ním mírně hnědnou. 



Zpravidla pod modřiny (!), po teplých deštích v letě někdy ve velkém 

 množství, z rovin až do hor obecný. Po zářivém zbarvení lehce poznatelný 

 druh. Jest velmi chutný, ale sbírá se méně, protože se špatně loupe. 



Nověji popsán podobný druh B. pseudovolvatus Leuba (Švýcary), snad 

 jen odrůda. Rovněž tak B. auiantiacus Jacob. (Sasko). B. flavidus Fr. Hym. 

 Eur. 498 jest patrně dobrý druh, ale jen na borealní krajiny a alpinské pásmo 

 omezený. Quélet uvádí jej ale také z Francie,' mohl by tudíž býti také v Šumavě 

 nebo Krkonoších. Priesova diagnosa zni. Gracilní, útlý, tenký, kl. hrbol., slizký, 

 žlutý, tř. s prstencem gelatinosním, nad tímto žlázkami posetý, rour. sbíhavé, 

 ústí široká, hranatá, složená, špinavě žlutá. Bcifaille praví, že duž. na vzduchu 

 růžoví a kl. jest »ridé-radié«. Krombholz přináší jeho vyobrazení, ale nepraví, 

 kde v Čechách roste. 



B. viscidus L. 1755. II. sliský. Kl. nejprv polokul. s okr. podvin 

 a hílým závojem s tř. spojený, pak sklen, rozlož. 4 — 10 cm v pr. 

 tlustě mas., velmi slizký, nejprv helavý pak špinavé žlutavý do hnědá 

 neb červenava, jakoby tmavě šupinkatý, s pokožkou loupavou, s duž. 

 hílou, na řezu slabé modravou., posléz žlutohnědou. Tř. solidní, vál- 

 cov., dole sotva ztluštělý, i — 2 cm ti., pod prstencem hladký, slizký, 

 nad ním sítnatý, bělavý, vláknitý. Rour. k tř. přirostlé, nejprv bílé. 

 pak špinavé, pak do hnéda, ústí velká, nepravid. hranatá. Duž. v tř. 

 žlutavá, v kl. bílá, příjemně slabě aromatická. Výtr. podlouhle ellipt., 

 10 — 12 ft. 



V lesích ve vlhkém mechu zpravidla pod modříny, někdy ve velikém 

 množství. V mládí jest dosti chutná, jedlá houba. Celé léto do podzima. Roste 

 na jakékoliv půdě, nikoliv jen na vápně, jak mylně Ricken praví. — ■ B. lari- 

 cinus Fr. (p. 513) (Berkl.) jest určitě totožný druh. Také B. larignus Britz. 

 (Bavory) jest asi jen odrůda. 



B. Bresadolae Qiiél., také modřínový, jest jen plemeno před., s duž. žlu- 

 tavou, ve vzduchu růžově do šedofialova nabíhající, s kl. červenohnědavým, 

 se žlutým závojem a rour. u okr. kl. citrónovými. Posud jsem jej v Čechách 

 nepozoroval, ale jistě zde také jest domovem. 



B. tridentinus Bres. (Trid. 1892.). (B. fulvescens Smotl. igii.). 

 H. tridentský. Velikost i podoba B. viscidus, ale kl. rudohnédý, 

 zvláště k okr. ZTostle tmavéji šupinatý, s duž. pleťovou až rebarbo- 

 rovou, nemodravou. Rour. přirostlé, sl)íhavé, žhité, krátké, ústí vel- 

 ká, hranatá, s drobnými přepážkami, oranžová. Závoj tuhý, bílý, 

 Tř. válcov., hnědavý, nahoře chromové žlutý. Výtr. žhité, podlouhle 



ellipt., 8 /'. 



V starém smrkovém lese u Jedomilic u Slaného (stanovisko T.athyrus he- 

 tcrophyllus) sbíral p. í. O. Rcisner (7, 1919). V lese u Roudnicky n. L. (Smotl). 



?2H 



