Na ríi/néni dřívi, pařezech a kmenech rostoucí lioul)}-, malé 

 i velké různého vzezřeni. Někdy také rostou na zemi a humusu. Asi 

 15 druhů v Evropě uváděných, z nichž většina špatně jest známa. 

 l\od tento tvoří přechody k rodům Lenzites, Polyporus, Radulum, 

 Sistostrema, Daedalea i Reisneria. Druhy r. Polyporus a IMedalea, 

 jichž rourky se v stáří dělí v cípy a laloky, snadno by mohly býti 

 ]X)kládány za r. Irpex. Myslím, že, až budou známosti o všech právě 

 jmenovaných rodech více prohloubeny, nastati mu>í jiné rozdě- 

 lení a vvmezení druhu i rodů. 



^M. 





' íh-Sr.' 



X 



^ 





1^ 





TÍf?' 



Obr. 133. Irpex radicatus Fuck., I. hydniformis Vel., slabě zmenš. 



a) Plodil, velká, stopkatá, v ndlevkovitý^ centrický nebo po- 

 stranní kl. rozšířená. 



I. radicatus Fuck. Fr. Hym. Eur. 619. B. kořenatá. (Obr. 133.) 

 Plodn. suše měkce a nápadně lehce korkovitá, 6 — 10 cm vys., nahoře 

 v kl. poloviční, 10 — 15 cm š., nálevkovitě rozlož., v postranní třen 

 zvolna zúžená. Kl. uprostřed asi 1 cm ti., k okr. tence lupenitému a 

 dolů sehnutému zvolna ztenčený, vlnkatě zprohýbaný. celý měkce 

 světle okrově plstnafý. Tř. rovný, i — 2 cm ti., dole často kořenující, 

 delší pr. kl.. měkce korkov., nepravid. hrbol. a mnohdy ve více kl. 

 rozdělený. Lištny na spodu kl. vesměs radiálně sestavené, tenké, lu- 

 penité, většinou v souvislé lupeny dlouze splynulé, na staré houbě 

 v užší pásky rozdělené, příčně vlnkaté. nejprv bělavé, pak hnědé. 

 Výtr. bezbarvé, velmi hojné, kulov. ellipt.. 4 — 5 f. 



740 



