\ trávě v starých dubinách u Lískovic u Holic v srpnu lojo sbírala sL 

 Charvátová. — Nejvýš vzácná a podivná houba. Nelze pochybovati, že jest to- 

 druh autorův, popis se nápadně shoduje. Lištny jsou nejprv v dlouhé lamelly 

 splynulé, ale na staré houbě páskovité, uvolněné, tupé, 2 — 4 mm š. a 5 — 8 mxn 

 dl. Posud mimo Fuckela (Badensko) ji nikdo nesbíral. 



I. hydniforinis sp. n. B. lošáková. Kl 5—12 cm v pr., kozově bě- 

 lavý, nálevkovitý, nepravidelně laločnatý a často až dolii v ťikrojky 

 rozdělený, na okr. trochu sehnutém lupenitý, uprostřed až 5 mm tk. 

 matně měkce sametový, na spodu zvolna v centrální, tlustou (i cm), 

 asi I — 3 cm dl. stopku zúžený. Kolem stopky na basi vyrůstají v ne- 

 pravid. skupinách hlízovité útvary, z nichž může vyriisti nová plodn. 

 Často několik kl. dohromady srůstá. Rour. na spodu kl. s nepravid. 

 laločnatým. až i mm sir. ústím, jež se ale v stáří rozděluje v dlouhé, 

 volné, ploché, zašpičatěné lištny barvy načervenale okrové. Celá 

 houba jest bílá, ale pomačkáním a v stáří barví se červenavě nebo 

 hnědavě. Výtr. kulov. ellipt., hladké, bezbarvě, 5 — 8 /'. 



Na písčité zemi v smrkovém lese u Slaného v říjnu 1917 sbíral p. ř. O. 

 Rcisner. ]'atři určitě do příbuz. před., ale jest od něho rozdílný. 



b) Plodil, lupcnitá, volně odstálá neb bokem přirostlá. 



I. fuscoviolaceus Schrad. 1794. B. hnedofialová. Plodn. tvrdé ko- 

 Áovitá, tence lupenitá, bokem přisedlá, obyčejně několik nad sebou, 

 někdy také hřbetem přisedlá a okrajem odstálá, i — 4 cm š., zevně 

 bíle plstnatá, svraskalá a kruhovitá, vespod i s ostny nejprv masové 

 červená, pak fialová, za sucha konečně hnědá. Ostny husté, lupenité, 

 velmi různého tvaru, často na konci zubaté, na basi v řadách spo- 

 jované. Výtr. sporé, bezbarvé, válcov., ik basi stáž., 3 — 5 n. 



Na kíjře borových pařezů, kmenů a větvi zetlívajících po celé léto až do 

 zimy všude sice rozšířená, ale ne obecná. Zbarvením jest ihned nápadná. 

 V' mládí tvoří vždy okrouhlé, ploché, celou plochou přirostlé lupeny, jež se pak 

 jedním okrajem počnou zvedati jako odstálý klobouček. 



I. carneoalbus Fr. 1828. B. červenobílá. Kl. 2 — 4 cm š., p^ilri- 

 okrouhlý, zúženou basí přisedlý, dosti mas. kožovitý, nejprv bílý, 

 ale pomačkáním a v stáří hnědnoucí, radiálně hrubě sífovitě vlák- 

 nitý, s hrubými sem tam odsiálými chlupy, nekruhatý. Zuby na spo- 

 du husté. 3 — 8 mm dl., ploché, dlouze šidlovitě zašpičatěné, 2 — ./- 

 klané, na basi blánítě srostlé, masově růžové. Výtr. úzce čárkovitě 

 obloukovité zahnuté, bezbarvé, 4 — 5 jn- Páchne jako ztuchlé máslo. 

 Na starých jedlích u Domažlic v lednu 1916 sbíral p. uč. ^ Melzer. Friesův 

 popis jest nedostatečný. 



I. glaberrimus Pers. 1797. B. lysá. Plodn. sice odstálá, ale dolů na 

 substrátu sbíhavá a zde často hladká, bez zubů, 3 — 5 cm š., tence 



74 v 



