Xeliký rod, svým utvářením i svým genetickým rozčleněním 

 r. l'olyporus docela souběžný. Roste také na podobných stanoviskách 

 a také jest v troi>ech bohatě zastoupen, ačkoliv i Evropa hostí značný 

 l>ocet (asi 120 dr.). Sace ar do uvádí všech známých 233. Mnohé 

 druhy vyznačují se silnou, zvláštní vůní, která ani u chorošii ani 

 u jiných dřevnatých hub nepřichází. Masité jsou jedlé, ale těžko 

 ztravitelné. Objevují se až v pozdním letě a hlavně na podzim. 

 Rostou na lesním humusu, opadalém jehličí, listí a smetí, na stro- 

 mech, pařezech, dřevech, vždy na vlhkých a stinných místech. 



I. Microdon. Stčlka jako blána substrát povlékající, na níž kolmo vyrůstají 



volné ostny. 



H. macrodon Pers. 1801. L. dlouhoostný. Plodn. blanitá, bíle 

 plstnatá, nepravid. dřevo povlékající. Ostny i — 1>4 cm dl., tenké, 

 dlouze jemně zašpičatělé, červenohnědé, hustě, volně z blány vyrů- 

 stající. \'ýtr. hladké, hruškovité, 4 — 5 ,". 



Xa bonn-tm dříví vzácně. V naší zahradě v Alnichovicích v září 1915. 



H. mucidum Pers. 1801. L. mokrý. Plodn. na dřevě paprskovitě 

 rozlezlá, měkce útle pýřitá, čistě bílá (jako bílá plíseň). Z ní vyrů- 

 stají husté ostny až i cm dl., ositře zašpičatělé, dole žemlově hnědé, 

 na konci bílé, často ve 2 — 3 ramena klané, husté, volné, nepravid. 



velké plochy pokrývající. Výtr. kulovité, 4 ,". 



\' dutinách kmenů starjxh vrb v Mnichovicích (9, 1915), v údolí Rado- 

 tínském, ve Hvězdě, žárce. 



H. niveum Pers. 1797. L. sněžný. Plodn. nejvýš jemná, dotknu- 

 tím se dá snadno setříti. Tvoří plísňovité povlaky na dřevě, na nichž 

 vyrůstají v chomáčích jehlice v podobě bělostných, teninkýcJi, 3 až 



4 mm dl., křivolakýcli, tupých nitek, \\vtr. široce ellipt., hladké, čiré, 

 veliké, 15 — 16 //. 



Na starém, trouchnivém dřevě borovém, na kůlech, plotech, trámech ve 

 vlhku a stínu po celé léto a všude dosti hojný. 



H. foetidutn sp. n. L. snirdutý. Duž. stélky měkce vatovitá, sotva 

 2 mm ti., široce na dřevě rozlitá, bílá, na ní ostny přehusté, i cm 

 dl., oblé, sírožluté, na špičce bílé, krátce špičaté, ve 4 — 8 vrstvách 

 nad sebou. Výtr. hladké, bezbarvé, kulaté. 3 — 4 /'. velmi hojné. Celá 

 houba páchne odporně kysele na velikou vzdálenost. 



Tvoří dosti měkce mas., beztvaré komplexy, až i m dl. a 10 cm šir a 12 cm 

 ti. na větvích a kmenech stoletých jabloňů v naší zahradě v Mnichovicích. 



5 počátku roste pod korou, pak ale protrhává kůru a proniká ven. Zápach jest 

 tak nesnesitelný, že až závratě působí. Neshoduje se se žádným žlutým druhem 

 z toho příbuz. H. Schieónrmayeri Heufler 1870., rovněž na jabloních, má dle 



744 



