ři. scrobiculatum Vv. 1818. L. dčrnatý. KI. 4—7 cm v pr., korko- 

 vitý, skoro miskovitč vyhlubený, na okr. tenký, uprostřed až i cm 

 ti., světle okrově hnědý, celý velmi liiistč hriihč dčrnatý a hrubými, 

 udstálými supiiianii, hrcbcnitý, i — 2 kruhy značený. Ostny černo- 

 hnědé, tenké, krátké (5 mm), přejemně zašpičatělé. Tř. velmi krátký, 

 pevný, korkov., velmi tlustý (i — ij^ cm), oblý, lysý, hnědavý. Ostny 

 od tř. ostře odd člene a sotva sbíhavé. Výtr. dokonale kulaté, žlutavé, 

 jemně bradavčité, 3 — 4^ř. Sotva slabě páchne. 



V dubinách u Lískovic (Iloricko) v září 1920 sbírala si. Charvátová. 

 Vzácný druh, o něm/. Frics praví. »in pinelis montanis«. 



í^) Menší, útlejší druhy, s kl. nejvýš 5 en> v pr. 



H. zonatum Batsch 1789. (H. concrescens Pers.). L. kruliatý. Stoji 

 asi uprostřed mezi H. ferrugineum a H. cyathiforme. Mnohem 

 menši a gracilnějši než H. ferrugin., kl. 2 — 5 cm v pr., dosti tenký, 

 s okr. ostrým, tenkým, bledým, okrouhlý, nálevkov., hladce lesk- 

 navý, rezavé hnědý, s četnými zřetelnými kruhy, uprostřed v stáří 

 s kolmými hřebinky. Tř. 3 — 6 mm ti., dole trochu tlustši, plstnatě 

 červenohnědý. Ostny husté, tenké, dlouhé, hnědé, útlé. Výtr. bledě- 

 žluté, skoro kulaté, 3 — 4 /«. bradavčité. Bez zápachu. 



V habří pod Myšlinem (Mnich.) v ,-rpnn 1918. Udává se vždy z listn. 

 lesů, ale všude vzácně. 



H. velutinum Fr. 18 18. L. sametový. Kl. 3 — 5 cm v pr., dosti tenký, 

 rezavě hnědý, rovný, pak nálevkovitě vmáčklý, nekruhatý, celý 

 měkce sametový, kožovitý, na okr. v mládí bělavý. Tř. pevný, hnědý, 

 plstnatý, asi zdélí pr. kl. a 3 — 6 mm ti. Ostny hnědavé, na konci 

 bledé. Duž. hnědavá, nevonná. Výtr. krátce ellipt., žlutavé, hrubě 

 bradavčité, 3 — 4 f^. 



V borech vzácně. TJ Třebíjně v záři 1915 sbíral IVcumcttl. Posud znám 

 pouze z Francie. 



H. tnurinum sp. n. L. myší. Kl. 4 — 5 cm v ])r., často dvojušatně roz- 

 dělený (tř. postranní), se zaoblenými laloky, tence lu pěnitý, kožov., 

 uprostřed nejvýš 3 — 8 mm ti., v šedý, lysý tř. zvolna zúž., šedý, 

 plstnatý, nekruhatý, uprostřed hřebenitě ostnitý. Ostny přehusté, te- 

 ninké. dlouhé, štětinkovitě zašpičatělé, světle šedé, v stáří černo- 

 hnědé. Výtr. kul., bradavčité, bledě žlutavé, 3 — 4 ,». Páchne silně a 

 odporně myšinou. 



\' starých dubinách mezi Polytrichum a Leucobryum u Ciilumce n. C. 

 v září 1916 sbírala si. Aloisie Rigeilová. Velice význačný druh a ode všech 

 známých odchylný. 



75/ 



