Neveliká čeled" s rody: i'istillaria. l'terula, 1'yphula. Clavaria, 

 Sparassis. Posledni dva představují lK)nli}- xeliké. ostatní houby dro- 

 bounké. Nejobsažnější rod jest Clavaria a také nejznámnější. 



Pterula Fr. Štětináček. 



Plodnice malá. chrupavčitá, velmi bohatě od base opětné rozvět- 

 vená, s větvičkami tenkými, štětinkovitými, tvořící daleko rozlehlé, 

 kartáčovité povlaky na trouchnivých dřevech neb i na zemi v lesídi. 

 — Jest vlastně rod exo- 

 tický, asi i6 druhů číta- 

 jící, z nichž dva také v 

 Evropě se vy skýtá jící, 

 ale vzácně. 



P. multifida Fr. Mo- 

 no'gr. 282, Hym. Eur. 

 682. Š. bělavý. Plodn. 

 bělavá. pak nažloutlá, 

 velice bohatě větvitá, i 

 až 2 cm vys., s větévka- 

 mi štětinkovitými, tenin- 

 kými, opětně štětičko ví- 

 te dělenými, hustými, tu- 

 hými, na konci ostnatě 

 špičat. Výtr. vejčité, 5 /*. 



Na opadalých větvič- 

 kách jedlových u Alnichovic 

 vzácně, v srpnu 1916. Uvádí 

 se z Anglie, Švédska a Ně- 

 mecka. 



Obr. 141. I. Typhula juncea Fr. v přir. vel., 



2. T.complanata DeBa., sclerotia stopečkatá. 



3. Clavaria rugosa Bull. v přir. vel., 4. Cl. lila- 

 cina Fr. v přir. vel., 5. Cl. hortulana Vel. 



v přir. vel. 



Typhula hV. Paluška. Obr. 141. 



Plodnice malinké, měkce masité, snadno pomíjivé nebO' vosko- 

 vité, s nitovitou stopečkou, válcovité nebo kyjovité, jednoduché. Ba- 

 sidie se 4 sterigmaty. — Většina druhů tvoří kulaté neb čočkovité, 

 tvrdé, hladkou korou potažené, různě zbarvené sclerotium (semín- 

 kům podobné), jež přezimuje a z něliMŽ ])ak v letě vyrůstá malá, ky- 

 jovitá plodnice. 



Celkem asi 50 druhu známých, z nichž asi 15 v Evropě, ale 

 posud špatně známých. Semínko\^itá sclerotia nalézáme v zimě velmi 

 hojně v naneseném listí, smetí a odpadcích bylinných v zahradách, 

 hájích, křovinách. Vyvinuté pak v letě houbičky mykologové zpra- 

 vidla přehlédnou neb nenaleznou. 



775 



