Gasteromycetes. Houby břichatkovité. 



Na podhoubí (myceliu) tvoří se plodnice kulovitá nebo hlízo- 

 vitá, kolem stejnoměrně uzavřená, buď celá ze stejné dužniny sle- 

 zena, ale časlěji zevně korovou vrstvou (někdy i dvěma) obalená 

 (peridie) a uvnitř měkkou dužninu (gleba) obsahující. V dužnině 

 rozpletená vlákna (hyfy) tu a tam nepravidelně tvoří ztluštělé ba- 

 sidie, nasazující pak výtrusy (spory). Castěji však vznikají v glebě 

 duté kanálky nebo komůrky, neb i dokonce pevné pecičky (peridioly), 

 na jichž stěnách vyvinují se basidie s výtrusy. Peridioly včas zralosti 

 z plodnice vypadávají, kdežto u ostatních mění se gkba v suchý 

 prach, simíšený s výtrusy. Tento prach propleten bývá ztuhlými hy- 

 fami, jež se nero^zpadají, nýbrž ostávají jako jemná vata v plodnici 

 (capillitium) nebo se v kousky rozpadá a jako obláčky prachu 

 z plodnice s výtrusy vyletuje. Peridie se mění za plodu v tuhé blány, 

 trhající se nepravidelně, nebo pouze otvorem na temeni. Někdy se 

 chová zevní peridie jinak, než vnitřní (Geaster). 



Gasteromycety jsou houby makroskopické zvící malého hrášku 

 až jako hlava veliké a masité. Rostou na zemi a humusu, řidčeji na 

 dříví. Mnoho jich roste hluboko pod zemí, čímž stávají se lanýžům 

 podobny. Poněvadž na zevnějšku plodnice obyčejně žádných odliše- 

 ných orgánů nenalézáme, spočívá stanovení rodů a druhů hlavně 

 na vnitřní organisaci a mikroskopickém ohledání. Podzemní druhy 

 ovšem naleznou se obyčejně jen náhodou, takže jsou namnoze vzác- 

 ností a málo známy. Proto možno očekávati ještě mnoho objevů no- 

 vých rodů a druhů podzemních. 



Gasteromycety neobsahují mnoho čeledí, proto jich rozbor 

 v přehledu nepodáváme, ale jednotlivé čeledi jsou ostře od sebe od- 

 lišeny; proto není správné vypočítávati pouze rody, jak činí Ricken 

 nebo dělával Celakovský. 



795 



