Phallus L. Jelenka. Obr. 148. 



Plodnice v mládí kulatá neb elliptičná, na basi kořínkem opa- 

 třená, pod zemí ukrytá. V dospělosti roztrhává se zevní peridie tvo- 

 říc blanitou pochvu, dříve vrstvou rosolu od vnitřní- "^^y odděle- 

 nou. Z pochvy vystupuje kolmá, nadzemní, válcovitá, dutá a nahoře 

 otvorem ústící noha či třen, na konci vrstvou kašovitou pokrytá. 

 Někdy tvoří se na konci volný, lištnovitě žebernatý klobouček, vý- 

 trusnou kaší pokrytý. Stěny nohy jsou ko-můrkovitě rozhlodané, vel- 

 mi křehké. Výtrusy přemalinké, válcovitě elliptíčné. 



Náleží sem 14 druhů, různě v zemích obou polokoulí rozšíře- 

 n>Tch, hlavně ale v zemích teplejších. 



Ph. impudícus L. 1755. (Ph. vulgaris Mich., Ph. volvatus Rothm., 

 Ph. foetidus Sow., Hymenophallus Hadrianí Nees, Ph. imperíalis 

 Schulz., Ph. iosmos Berk., Ichthyphallus imp. Fr.). Jelenka nebo 

 hadovka smrdiiťá. Plodn. kulatá, bílá, těžká, měkká, dole kořínkem 

 opatřená, 4 — 6 cm v pr., zevní obal kožovitý, tenký, hladký, lysý. 

 Ireň válcovitý, dutý. 10 — 15 cm dl. a 2 — 3 cm ti., porosně žebernatý, 

 křehký, bílý, dole přišpičatěný a lehce se z pochvy vylamující. Kl. 

 na konci zvoncov., 3 — 4 cm dl., žebernatý, s otvorem na temeni, ze- 

 lenavým, dolů stékajícím mokem pokrytý. Basidie s 8 výtr. Výtr. 

 válcov. elllpt., hladké, bezbarvé, 3 — 4 fi. 



Roste hojně po celých Čechách i Moravě v stinných lesích pod listnatými 

 stromy a keři (bezy, habry, hlohy). Zpravidla v bučinách. Od června do pod- 

 zima. Kulaté plodnice odpočívají pod zemí třeba několik týdnů, hlavně za sucha 

 nebo studeného počasí, ale třen s kloboučkem vyroste rychle za noc a také rychle 

 klesá. V té době vydává houba ta hrozný mršinový zápach, šířící se větrem až 

 na několik set metrů. Tím jsou lákány mouchy masařky a brouci mršinoví, 

 kteří přicházejí a olizují mok na kl. a tím po lese výtr. rozšiřují. Jelenky se 

 užívalo na venkově proti rheumatismu a jako aphrodisiacum. Také v čarodějství 

 hrála úlohu. Jedovatá není. Ph. impudícus jest kosmopolitický. 



Ph. caninus Huds. 1798. ÍMutinus can. Fr., Cynophallus Fr.). 

 /. psí. Plodn. mnohem menší než u před., podlouhle ellipt., k basi 

 zúž., 2 — 4 cm dl., zevně bíle papírovité, také kořínkem opatřené. 

 Třen tenčí a kratší, i cm ti., narůšověle pleťová, končící nahoře pří- 

 mo kiišelovitou plodní částí (netvoří kl.), na povrchu srnečkatou a 

 rumělkově červenou, posléz olivovou kaší pokrytou. Zápach slabší, 

 příjemné ovocný. Výtr. válcovité, na obou koncích tupé, bezbarvé, 



3—4 ."■ 



v hájích a křovinách v humosních, teplých a stinných koutech, vždy po- 

 spolitě, od června do září. V Čechách dosti vzácně, ale co rok na tomže sta- 

 novisku. Karlštejn, Libochovičky u Slaného (Fchr), Hláska na Sáz. (Vilh.), 



79? 



