Obr. 152. I. Lycoperdon gemmatum Batsch, v přir. vel. 2. L. montanum 

 Quél., v přir. vel. a ostny v levo a výtr. v právo zvětš., 3. L. hyemale Bull., 

 v přir. vel. a bradavky a výtr. zvčts., 4. L. glabratum Vel., v přir. vel.,, 

 5. L. Opizii \ťl., v přir. vel, 6. L. bohemicum Vel., v přir. vel., v právo 



zvětš. výtr. 



lených, takže povstávají pevné pecičky (peridioly), posléz v prachu 

 volně uložených. Výtrusy kulovité, hnědé, bradavčité. 



\ elké houby s massivní, na řezu žlutě a černohnědě strakatou 

 glebou, rostoucí na suchých, písčitých pahorcích, mezích, vřesovi- 

 nách, vždy mimo les. Z Evropy uvádí se 6 druhů, z nichž zde uve- 

 dené jsou nejobyčejnější. 



P. arenarius* Alb. Schw. 1805 ^(Polysaccum acaule DC, Pisocar- 



pium arén. Nees). M. písečný. Plodn. kulovitá až téměř ledvinitá, 

 krátce a tence stopkatá, 3 — 6 cm v pr. Per. tenká, lámavá , rezavě 

 hnědá až i červenohnědá, shora se rozpadávající. Gleba houbovitá, 

 bílá až žlutavá, pak tvrdnoucí a hnědá. Peridioly skoro hranaté. 

 Prach výtr. kaštanově hnědý. Výtr. kulaté, bradavčité, kaštanové, 



7—9 ."• 



Na suchých a slunných okrajích lesních, zvláště na sypkém písku, na vře- 

 scvinách v létě až do podzima v celé zemi hojně. V mládí jest jako následující 

 jedlá, ale špatné jakosti. 



P. crasslpes DC. 1807. (Pisocarpium clavat. Nees, Polysac. crass. 

 DC, Lycop. capitatum Batsch). M. tlustonohý. Plodn. kyjovitá, na- 

 hoře zaoblená, 3 — 10 cm ti., dolil svolná stopkatě zúž. a v dlouhé, 

 mohutné 2 — 4 kořeny přecházející. Per. okrová, pak hnědá, nahoře 

 zvolna se lámající. Peridioly nestejně velké, žluté, pak hnědé. 

 Prach vý-tr. kaštanově hnědý. Výtr. kulaté, bradavčité, hnědé, 8 /'. 

 V pisčinách Polabských charakteristická houba, rovněž na pískovcích ceno- 

 manských v sev. Čechách, někdy ve velikém množství. Často se sbírá jako la- 

 nýže. \^ letě a na podzim. 



Lycoperdaceae. Pýchavkomté. 



Plodnice veliká, nadzemní, kulatá nebo kyjovitá, často na basi 

 stopkatá a sterilní, v mládí měkce masitá. Peridie ostře od gleby roz- 

 lišena, buď jednoduchá nebo rozlišena ve dvě, z nichž každá se v zrč< 

 losti jinak vyvinuje, obyčejně papírovitá nebo blanitá, na temeni 

 otvorem nebo nepravidelně se otvírající, zevně často různými bra- 

 davkami nebo ostny porostlá. Gleba z drobných komůrek složená, 

 posléz se v prach měnící, při čemž se z hyf tvoří jemné, vatovité ca- 



613 



