slovně opsal, sám nic nepřidal ani neohledával. Také rozdělení syste- 

 matické nalezneme u každého autora jinaké. Někteří chtí rozezná- 

 vati rod Calvatia a Globaria, Spoji-li se pak Globaria Bovista a Gl. 

 piisilla. jest to hotový nesmysl. 



\ >ech druhů r. I.ycoperdon udává se na loo, ale soudím určitě. 

 že jen v Cecliách roste loo dobrých druhů. Naše zde uvedené druhy 

 jsem pečlivě ohledával a vlastní diagnosou opatřil, z literatury si pak 

 snesl všechny spolehlivě popsané druhy, s nimiž jsem svůj materiál 

 srovnával. Studium pýchavek jest tím výhodné, že se mohou sbí- 

 rané druhy usušené nechati na zimu. Dobře se zachovávají a hmy- 

 zem vůbec netrpí. Všechny pýchavkv jsou neškodné, ale k požíváni 

 se hodí hlavně L. caelatum a L. Bovista. Rozšířeny jsou po celém 

 světě a mnohé jsou kosmopolitické. Doklady k druhům zde uvede- 

 ným nalézají se ve sbírkách Botan. ústavu. 



T. Pcridic na ťlodnč části rozpuková se posléz nepravidelně na celém povrchu, 

 takže potom zbývá jen miskovitá hase (Calvatia Fr.). 



a) Gleba vyplňuje celou plodnici, takže sterilní base schácí. 



L. Bovista L. 1753. (L. maximum Schaeff., L. gíganteum Batsch). 

 P. obrovská. Plodn. pravid. kulovitá, převeliká (15 — 30 cm v pr.), na 

 basi jednoduchým kořínkem opatřená. Per. loupavá, tuhá, bílá, hlad- 

 ká, pak za sucha žlutavě okrová, v hoření části se nepravidelně roz- 

 pukávající. Gleba měkce houbovitá, bílá. pak s capillitíem a výtrusy 

 žlutavě olivová, až k samé basi sahající (bez sterilní partie). \'ýtr. 

 kulaté, žluté, hladké, s kratičkou stopečkou. 4 — 5 /*• 



Ze země za dešťů v letě v zahradách, hájích, ne příliš hojně, jen v nej- 

 teplejších polohách Cech. U Prahy často (co rok v botan. zahradě), Karlštejn, 

 Radotín, Ronov n. Doubr. (K), Mnich. Hradiště (Studn.), Budyně (R), Dolo- 

 vice a Bratronice (Knr), Beroun, Chrudim. Jest to obrovská pýchavka, za 

 čerstva příjemně aromatická a mladá chuti lahodné. Změklá a zažloutlá už se 

 k jídlu nehodí. 



b) Gleba zanechává na basi stopkatoii, krátkou, sterilní část, 

 takže po vyprášení vzniká dřípatá miska. 



L. caelatum Bull. 1796. Obr. 154. ( L. bovista Pers., Utraria cael. 

 Quel., L. areolatum Schaeff.). P. jedlá. Plodn. 5 — 12 cm v pr., opak 

 vejč., k sterilní basi zúž. a zde podél řasnatě jamkovítá, na temeni 

 skoro rovně uťatá. Per. bílá, v široká políčka roztrhaná, dole jemně 

 zrnitá, pak za sucha ztuha papírovitá, šedě okrová, nepravid. se trha- 

 jící, takže zbude miskovitá sterilní base s roztrhanými cípy. Capillit. 



816 



