lámající, olejna těliska, iK>čtein 13. Xejčastéji jsou výtrusy jedno- 

 buněčné, ale válcovité nezřidka se dělí přehrádkou ve 2 — 3 buňky. 

 Vicebuněčné výtrusy vyskytují se jen zřídka. 



'Misky nebo pohárky (apothecium) sotva kdy sedí na massivním 

 podkladu (stroma), nebo vynikají z trvanlivého, pevného sclerotia 

 (Sclerotinia). Vyvinují se obyčejně přímo z hyf myceliových. Srov- 

 náme-li je s terčoplodými Pyrenomycety, rovná se miska Aleurie 

 nebo celá ]\Iorchella a Pustularia jednomu peritheciu, ponořenému 

 v kyjovité nebo parohovité stélce .(stroma) rodu Xylaria. 



Discomycety obsahují veliký počet rodů, jež novější mykolo- 

 gové rozřadují v množství čeledí, celkem málo odchylných a sotva 

 oprávněných. Často nelze podle zevních znaků ani čeled ani rod 

 stanoviti. Reakce jodové sice dobře můžeme upotřebiti k rozezná- 

 vání druhů, ale rozeznávati dle ní rod Humaria a Plicaria jest jistě 

 nesprávné. Poněvadž veliká většina rodů oněch obsahuje druhy dro- 

 1>ounké, na kterých širší obecenstvo zájmu míti nemůže, a poněvadž 

 by zpracováním jich dílo naše vzrostlo na dvojnásobný objem, bu- 

 deme zde vypočítávati pouze v pořadí rody za sebou s rozborem 

 rodovým. Podrobné zpracování všech (i nejmenších) Pezizaceí po- 

 nechávám si pro samostatnou monografii, kterou pak jako zvláštní 

 dílo vydám. 



Discomycety jsou saprofytické i parasitické houby, rostou na 

 nejrůznějších organických substrátech. Většina objevuje se jen na- 

 hodile a proto jsou velkou vzácností a proto známost jich jest 

 místy velmi nedokonalá. Bez mikroskopické analysy nelze je vůbec 

 studovati, neboť mnohé miskovité rody na pohled nelze ani rozeznati. 

 Některé dosahují velikých rozměrů a pak stávají se v ohledu prak- 

 tickém důležitými (Pustularia. Discina, Gyromitra, Alorchella, Hel- 

 vella). Rostou v lesích i mimo les a skoro polovina jich náleží ob- 

 dobí podzimnímu a jarnímu. 



Pro mykologa mají tu praktickou výhodu, že se dají usušiti, 

 aniž by se rozpadaly a měnily a kdykoliv (i v zimě) ve vodě znovu 

 oživiti a jako za živa ohledávati. Drobné druhy pohodlně lze pře- 

 chovávati usušené ve sbírce v skleněných malých válečkách, zavře- 

 ných niklovým víčkem, takže jsou i proti hmyzu dobře chráněny. 



A) Pesizaceae. Kustřebkomié. 



Plodnice má podobu masité misky, pohárku neb i v stáří na 

 plocho rozloženého terče. V mládí tvoří kulovitou, dutou nádobku, 

 na temeni se pak rozevírající a misku nebo pohárek tvořící (apo- 



844 



