Pí. pustulata Hedw. (sub. Oclosponi, Pez. assimilata Karst.). A'. 

 lesní. Apoth. 1 — 5 cm v i)r., v tlupách přisedlé, kulov., pak banko- 

 vité a miskov., zevně útle mrtnatc, rezavé, na hymen, sytě hnědé, 

 často zprobýbané a trhané. \'řec. v.ílcov., nahoře zaobleně uťatá, 

 300 II dl. a 12 // ti., jodem na temeni slabě modrající. Parat, tenké 

 (3,"), článkov., nahoře mírně ztluštělé. A\vtr. ellípt.. útle bradavcitě 

 drsné, s 2 těl., 1=^ — t8(M. 



Na jehličí, luimusu v lesích všeho dnihu v létě a na líodzim všude dost: 

 hojně rozšířená, veliká Peziza. 



Obr. 160. Pustularia vesiculosa liull., značně zmenš. Fot. Maximovič. 



Pustularia Fuck. Baňka. Obr. 160, 161. 



Apothecie převeliké, tlustě masité, jednotlivé nebo trsnaté, nej- 

 prv v substrátu ponořené, pak vyniklé, ale přisedlé, kulaté, pak 

 trhaně otevřené, zevně hladké. Výtrusy elliptičné, hladké, bezbarvé, 

 s olejnými tělísky nebo bez těchto. Vřecka jodem modrají. 



Jen tři druhy. Ze všech Peziz největší a nejmasitější, 



P, vesiculosa linii. 1796. (Fdvella lycoperdioides Scop.). B. dutá. 

 Apoth. často po 2 — 4 v trsech, 3 — 7 cm v pr., tlustě mas., baňko- 

 vité nebo pohárovité až skoro vydutč miskov., s okr. rovným, útle 

 zoubkatým a často trhaným, přisedlé nebo trochu stopkatě stáž., 



869 



