bíle plstnaté), na hymen, rezavě žluté, často v trsech. Paraf. tence 

 nitov., čhinkov., na konci málo ztliištělé a hákovitě zahnuté. Výtr. 



ellipt., s 2 těl., 12 — 15 fi- 



V mechu a lišejnících ncho i ve vřesovinách v Icsicli na podzim velmi 

 rozšiř, houba a na první pohled nápadná. 



O. onotica Pers. 1796. O. kornoutové. Apoth. konioutovité, na- 

 hoře nejširší, dolů v stopku zúž., stranou až k l)asi rozčíslé, zevně 

 jasně žlutě krémové, více méně červeně nabíhající, na hymeníu 



Obr.. 160. Pustularia macrocalyx Riess., značně zmenš. 



skoro oranžové a vžtly ccrvcnč iiabcJtlc. \\vtr. ellipt., s 2 těl., 10 — 14 



.«. Paraf. jako u před. 



V hájích u Kosoře v září 1920 sbíral p. /■>. Fcchtner. 



O. cocliíeata P. 17O3 (sub. Pez.). O. skehlovitc. Větší než O. le- 



porina, apoth. široce miskov., 3 — 6 cm š., s okr. zprohýbanými a 

 dovnitř svinut., zevyié světle hnědé, pak temně hnědé, na hymeniu 

 světle hnědé. Ostatně jako C). leporina. Výtr. o něco větší, 18 — 20 /«. 

 Na podobných stanoviskách jako O, leporina, ale vzácně. U Třeboně 

 v srpnu in]5 (Weinz.), Kosoř, Ccrnošice. Kdežto u obou před. vyniká více barva 

 žlutá, zde vyniká barva hnědá. 



O. grandis l'ers. 1796. (i*ez. abietina var. Fr., O. abielína Puck.). 

 O. velké. Jest před. velmi blízká, ale liší se barvou zevně i uvnitř 



871 



