G. ophioRlossoides 1.. (sub. Clav.) 17O3. J. černý. IModn. jeilnot- 

 !i\ O \' niecliu a trávě. 2 — () cm dl.. j)říniá. někdy ohnutá, černá, tro- 

 chu lesklá, smáčkla, černá, v oblou, tuhou, elast. stopku zvolna zúž.. 

 I — 2 mm ť. a asi 1 cm sir., trochu svraskalá, na konci tupá. Vřec. 

 ixnllouhle vakovitá, tupá, s 8 čárkov., dolů zašpičatělými, na konci 

 vaku souběžně uloženými, temně hnědými, osmibuněčnými výtr., 

 00 — 90 X 7 //. Parat, nitov. a hojně přehrádkov.. kulatou buňkou 

 ukončeně, nad vřec. obloukovitými konci skloněné. 



Na mccliatých lesních lukách dosti v/cácvič, v srpnu, záři. \'řcsiny, jkkI 

 Ondřejovem u silnice do Mnichov, {u křiže), Rohatec (Maxim.). 



Obr. 165. Geoglossum ophioglossoides L. v přir. vel. 



G. hirsutum l'ers. 1797. ./. chlupatý. Plodn. kyjovitá, 3 — 7 cm dl. 

 až I cm š., čcriíá, se stopkou hrubě hustě chlupatou. Plodní část 

 I — 2 cm dl.. smáčkla, na konci s bledoai bradavkou, krátce, hrubě, 

 ostře štětinatá. Duž. stopky uvnitř hnědá, dřeňovitá. \'řec. kyjo- 

 vitá, výtr. tyčinkov., s 10 — ló přehrádkami, hnědě. 100 — 200X5 ^^ 

 7 u. Paraf. hojné, tence nitov.. článkov., na konci háčkovitě za- 

 hnuté. Štětiny mezi paraf. předlouhé, tlustostěnné. temně hnědé, ne- 

 článkov. 



Na močálových lesnich lukách v srpnu a záři řídce, vždy v houfech. Pod 

 Ondřejovem, u Strašíc, Padrtě, Uožmítála, Šumava, Třeboň. 



SS2 



