chloupky porostlé. Dutina žlutohnědá, hymenium bělavé. Vřec. vál- 

 covitá, zaoblená, 250 // dl. a 25 ^ š., výtr. ellipt., 28 — 31 //, kuželo- 



vitými, ostrými ostny nehustě posázené. 



U Prahy (Corda). Bezpochyby v okolních liájích (Chuchle, Radotín, 

 Hvězda) na podkladu vápenném. Blízce příbuzná G*. hispidula Bcrk a snad i jiné 

 jistě také v Cechách budou nalezeny. 



G. Neuwirthi sp. n. G. Neuwirthova. Plodn. i — 2^ cm, laločnatě 

 hlízovitá, zevně úplně hladká, okrově světle nahnědlá, uvnitř na hy- 

 meniu temně okrově hnědá, se stěnami asi 2 mm ti. Stěny vnitřní 

 buď úplně rovné, takže povstává jednotná dutina, bud jen slabě do- 

 vnitř zvlněné. Výtr. 35 — 40 [á, kulovitě ellipt., hnědé, s bradavkami 



hustými, dotýkavými, velmi vyniklými, na konci tupě zaoblenými. 

 U Jindř. Hradce r. 1919 sbíral p. prof. Fr. Neuwirth. Jest určitě od G. 

 verrucosa Vitt. i G. Klotzschii B, Br, rozdílná, nebof plodn. není ani chlupatá 

 ani bradavčitá a světle zbarvená. Výtr. jsou si ale podobny. 



Hydnotria Berk. et Broome. Ořiškovec. Obr. 179. 



Plodnice hlízovitá, zevně s hladkou, laločnatě točitou, tenkou 

 korou. Uvnitř hojné, duté, labyrintické chodby, ústící v rýhách po- 

 vrchu plodnice. Hymenium pokrývá stěny chodeb. Parafysy článko- 

 vané, na konci ztluštělé, mezi nimi kyjovitá vřecka, s 6 — 8 kulovi- 

 tými, hrubě bradavčitými, barevnými výtrusy. 



H. Tulasnei Berk. et Br. 1844. O. Tulasneův. Plodn. i — 4 cm 

 v pr., hlízovitá, tvrdá, nepravid. zprohýbaná, na povrchu s vinutými 

 záhyby a otvory dovnitř vedoucími, za živa masově červená nebo 

 okrově červenavá, za sucha skoro okrově hnědá, jemně hustě pýřitá. 

 Gleba sestává z labyrintických chodeb, vyplněných bílou plstí, chodby 

 samy jsou ale masově červené. Vřec. vakovitá s 8 výtr. v i — 2 řa- 

 dách. Výtr. kulaté, s tlustou, hnědou, mělce bradavčitou blanou, 



25 — 30 jii. Voní slabě kořenně. 



V listn. i jehlíčn. lesích blízko pod povrchem, obyčejně několik pohromadě, 

 v letě a na podzim, Chuchle (Sl.\ Bohnický háj, habřina u Struhařova, Karl- 

 štejn, Proseč u Chrudimi (Kudrna), Chotěboř (Bayer), Krkonoše, Šumava, 

 Strašice, Domažlice (Melzer), na Moravě (S). 



H. carnea Corda 1837. (Hydnobolites c.) má plodn. až jako pěst velikou, 

 červenohnědou, jemně bradavčitou, s točitými záhyby, vřec. skoro válcov., 

 s 8 jednoř. výtr. barvy červenohnědé, velikými 33 — 34/'- Corda udává ji z Cech, 

 bez bližšího stanoviska. Dále Zackenfall v Krkonoších (Badl). V Německu 

 u Marburgu (Hesse). V Praze prý se často prodávala, z čehož plyne, že roste 

 v okolí Pražském. P. prof. Neuwirth udává ji od Jablonce n. N. a Rumburka. 

 Kusy, které jsem ve formalinu od p. prof. Neuwirtha obdržel, nemají výtr., jsou 

 až 6 cm v pr,, na povrchu hustě labyrintické a také uvnitř hustě komůrkaté. 



906 



