R. badia Ouél. 1888. H. klamivá. Prostřední veliik., kl. 6 — 8 cm, 

 nejprv pravici, kulo^v., pak rozlož, a trochu vmáčklý, sytě až tmavé 

 nachový, na okr. v stáří krátce hrubě zrnitě žebernatý, za vlhka 

 slizký, s pokožkou jen do třetiny loupavou,. dosti mas., na okr. tupě 

 zaoblený, pod pokožkou syté růšový. Tř. válcov., dole ztenčený, 

 hrubě podél vrásčitý, lysý, více méně růžové naběhlý, elast. pevný, 

 vycpaný. L. dosti úzké, křehké, nehusté, s četnými krátkými a vidle- 

 nými, u tř. zúž. a úzce připojené, syté kr-enwvé žluté. Duž. nejprv 

 sladká, pak ale nejvýš palčivá. Výtr. vejcitokuL, hrubě ostnité, 

 žluté, 10 — II /f. 



V borových a smrkových lesích v okolí Pražském v srpnu a Zcáří dosti 

 hojná. Jirna (Zvára), Chrudim (Kudrna), Lysá, Mnichovice, Tato holubinka 

 se nápadně podobá nachovým formám R. alutacea, ale prudce pálí a má užší 

 lupeny. 



R. Zvarae sp. n. H. Zvárova. Kl. 5 — 8 cm, brzo rozlož., značně 

 vmáčklý, málo mas., křehký, s okr. průsvitně lupenitým, pak rýho- 

 vaným, zaobleným, tupým. Pokožka růžová, na okr. a uprostřed 

 bledší, dobře loupavá, v stáří jemné tečkovitě rozpukaná. L. bílé, 

 pak sametově bílé, široké, řídké, dosti tlusté, některé vidlené, křehké, 

 na dně žebernaté. Tř. kratší pr. kl., i — 2 cm ti, bíiý, dole často 

 narůžovělý, pomoučený pak lysý, trochu svraskalý, uvnitř houbo- 

 vitý, pak dutý. Duž. bílá (i pod pokožkou), mírná, nevonná. Prach 

 výtr. čistě bílý, výtr. bezbarvé, kulov., drobně bradavčité, 6 — 7 /-<. 

 Pod nízkými doubci mezi travou u Černošic v červenci 1920 sbíral p. /. 

 Zvára, pilný český mykolog a znatel holubinek. Podobná R. rosea má prach výtr. 

 nažloutlý , duž. pod pokožkou načervenalou, duž. sulfovanilinem růžové se bar- 

 vící a tužší. 



Lactarius subdulcis Bull. 1784^ R. naskídtý. Menší, méně mas., kl. 

 4 — 7 cm, měkce mas., čcLsto excentrický, živé červenohnédý, až i oran- 

 žové hnědý, nekruhatý nebo s nezřetelnými i — 2 kruhy při okr., 

 matný, lysý, neslizký, hladkýj mírně vmáčklý. Tř. zdélí pr. kl., 8 až 

 10 mm ti., brzo měkce dutý, jamkovitý, nahoře žlutohnědý, dole 

 sytě červenohnédý a hnědými chlupy sdímetový. L. dosti husté a dosti 

 šir., pleťově bledé, na tř. sbíhavé. Ml. vodnatě bílé, neměnlivé, slad- 

 ké, ale v krku škrablavé. Výtr. kul., krátce ostnité, sotva nažloutlé, 

 7 — 8 /(. Nevoní. 



Na Chuchelském vršku v dubinách v květnu 1920 sbíral p. ř. O. Rcisner, 

 hojně v habřinách u sv. Ivana (6, 1920). Není pochyby, že toto jest správný 

 druh Buliiardův, který jsem posud z Čech neznal. Zevnějškem připomíná skoro 

 L. aurant., jest ale sytě červený. Štětinkatou basí tř. řadí se k příbuz. druhům 

 L. Marci panis Vel., L. vestipes Vel. a L. camphoratus Bull. Zbarvením oranžově 



913 



