27 



som vid mognandet i spetsen får en öppning, genom hvilken 

 groddkornen uttömma sig. 



Kärnsvamparne, som äro mycket talrika, förekomma mesta- 

 dels som små parasiter på andra vexter, och äro af stor vigt 

 för befordrandet af döende eller döda organismers förmultning. 

 Hit höra Honungs- eller Mjöldaggen samt efter nyaste under- 

 sökningar Tryffeln; utom denna sistnämnda läckra svamp, äro 

 de icke af någon känd användning. 



4 fam. Gasteromycetes, Fr. Buksvampar. Groddkornen, 

 som icke bilda något skildt fruktlager, äro inneslutna i svampens 

 midt eller inblandade i dess massa. 



Röksvamparne tillhöra denna familj, så ock den giftiga 

 stinkande Phallus impudicus och det så kallade Trollsmöret 

 som förekommer på ruttnande träd. 



5 fam. Haplomycetes^ Fr. Mögelsvampar. Groddkornen 

 utvecklas, utan något fruktlager, omedelbart af sjelfva det tråd- 

 lika svamplagrct. 



Mögelsvamparne äro icke särdeles talrika, men desto all- 

 männare och vidsträcktare spridda, så att samma mögelart 

 kan vexa på jordens mest aflägsna delar. Hit höra Rosten 

 å samtliga sädesslagen. Sotet i hvetet och Kol- eller Brand- 

 axen i korn och hafre. 



6 fam. Gymnomycetes, Fr. Ktiapp svamp ar. Groddkornen 

 nakna, uppkommande från ett eget bart fäste (stroma). 



Familjens högst olika arter och former utgöra ofta ett 

 slags utslagssjukdomar på andra vexter, som derigenom betyd- 

 ligt skadas. 



