57 



7'unda eller oregelbundna hål med fröstoftet på tunna, enkla 

 skiljeväggar; fröstoftet är synnerligon fint. Fli/lle saknas, likaså 

 oftast foten. Hatfen är till sin form mer eller mindre oregel- 

 hunden. Somliga äro köttiga, andra deremot läderartade, till 

 och med trähårda. Fröhålen äro först riästaii omärkliga, seda.n 

 rundade, kantiga eller bildande oregelbundna håligheter. 



Tickorna framkomma icke regelbundet utvexta såsom Rör- 

 sopparne, utan utbildas småningom och obestämdt. Många af 

 dem äro fleråriga; flertalet vexer på trädstammar, några fä på 

 marken. Ingen art är känd såsom giftig, men de flesta äro f(ir 

 sega att kunna förtäras. Ätbara äro de köttiga arter af slag - 

 tet, som icke genom sin seghet äro onjutbara. De uppnå en 

 betydlig siovlok, Jättetickan (Pohjporus gigantens. P.) ända till 

 4 fots vidd och derutöfver samt 20 — 30 % vigt, hvarföre äfven 

 de mindre möra blifva af vigt i den fattiges hushållning. Sma- 

 ken är hos de yngre något syrlig. Några af de på träd vexande 

 arterna begagnas till fnöske. 



Fårticka (Polyporus ovirnis. Schåff.). 

 Fig. 19. 



Bland den grupp af på markeii vexande Tickor, som ut- 

 märka sig genom fot i eller vid midten samt köttig byggnad, 

 igenkännes Fårtickan genom hvitaktig, spröd hatt, hvars yta 

 sönderspricker till fjäll, samt genom mycket små, runda fröhål, 

 och först hvitt, sedan citrongult fruktlager. Hatten är 1 — 6 tum 

 bred, till färgen hvitaktig, nästan alltid mer eller mindre grå- 

 gult eller grågulbrunt fläckig. Foten är hvit och kort. Köttet 

 är hvitt, 7nört, nästan luktlöst med svag, behaglig smak mellan 

 mandel och kokt potatis. Fårticken framkommer mycket all- 

 män om hösten i medlersta Sveriges bergiga barrskogar, mest 

 på sandbotten, ofta i stor mängd tillsammans. Den utgör ett 

 sundt och vigtigt födoämne samt är synnerligt god såväl rå som 

 tillagad. Som den har föga benägenhet att ruttna, håller den 

 sig längre frisk än de flesta öfriga svampar, och kan äfven 

 med lätthet torkas och förvaras till vinterbehof. 



En till denna nära stående art Tuberastem {Polyporus 

 Tuberaster. Fries) med gidaktig, ludet fjällig hatt, kort och glatt 



Hmitt. Om Svampar. 4 



