59 



Taggsvampar (Hydnacei. Fries). 



Fruktlagret nästan alltid xxnåQvhdiiiQn, först otydligt, sedan, 

 bestämdt framskjutande pä olika sätt: såsom taggar, tänder, 

 vårtor eller knölar, men aldrig såsom skifvor eller pipor. Mänga 

 af Taggsvamparne äro köttiga; de förekomma i skogsmark på 

 multnade vextdelar öfver hela riket under sommar och höst, 

 ofta i oerliöixlt antal tillsammans sanit utgöra derigenom ett för 

 vårt land vigtigt födoämne, särdeles som några af dem äro ut- 

 sökt läckra. Här upptagas blott tvenne slägten: 

 Oxtungsvamp (Fistulina. Bull.J Fruktlagret först besatt med 



slutna vårtor, som sedan vexa ut till skilda, öppna rör, 



med fröstoftet fästadt inuti. 

 Taggsvamp (Hydnum. L.) Fruktlagret besatt med tillslutna, 



icke ihåliga taggar, som bära fröstoftet utanpå. 



Oxtungsvamp (Fistulina. B ull). 



Det 7ne.d hatten sammanvexta fruktlagret är vårtUkt med 

 i början slutna vårtor, hvilka sedan utbildas till öppna rör, 

 som slutligen skilja sig från hvarandra likt ihåliga taggar hvilka 

 äro skilda från hvarandra och hufvudsakligen härigenom olika 

 Rörsoppens fröpipor. Från detta senare slägte skiljer den sig 

 lätt genom sitt vextsätt på trädstammar och sin oregelbundna 

 hatt. Hyllet än finnes, än saknas; hatten är köttig, mest fotlös. 



Af detta slägte finnes i hela Europa blott en enda art. 



Oxtungsvamp (Fistulina hepatica. Schäff.). 

 Fia. 2!. 



»• 



Den vexer höstetid på löfträd, helst pä ekstubbar och 

 kastanieträd. Genom sin rödbruna färg liknar den en lefver 

 och har häraf fatt sitt namn på de flesta Europeiska språk; 

 dock liknar den ännu mera genom sin form och den knotti^iga 

 ytan en oxtunga, särdeles när man genomskär den längsefter, 

 emedan den inuti är blekt köttfärgad oeh likasom tradig. Hat- 

 ten, som vanligen bildar en \ — \\ tum tjock lapp af 8 tums 



