65 



eller svafvelyida grenar af 2 — 5 tums längd, som utgå frå» 

 en hvitaktig bål. Fröstoftet är kvitt, hvarigenom den skiljer 

 sig från öfriga gula arter, livaraf några till utseendet likna 

 denna, men hafva gulbrunt fröstoft och äro vanligen segare. 

 Den träffas öfver hela riket allmän frän Augusti månad, mest 

 i löfskog, ibland äfven i barrskog, samt fortares i likhet med 

 uästföljande art såväl rå som kokt. 



Druf-Fingersvamp (Clavaria Botrytes. Pers.). 



Fig. 27. 



Den skiljes lätt från föregående genom in- och utvändigt 

 livit, tjock, vanligen oformlig hål, hvarifrån utgå en mängd 

 oregelbundna, korta grenar, som sedan vidare fördela sig i 

 otaliga smågrenar af |— 2 tums längd, hvilka vanligen « spg^séw 

 äro rödaktiga. Bålen upi^når stundom ii fot i omkrets och 

 öfverträffar genom sin massa vanligen grenarna i vigt. Den är 

 till färgen gulhvit, någon gäng urblekt, helt hvit — äfven de 

 eljest röda grentopparna — eller med dragning i gult. Hela 

 vexten är glatt och mycket spröd; grenarna förderfvas snart af 

 insekter samt blifva kärfva, då de hunnit en längd af 1 tum, 

 hvarföre de endast användas sp.ida. 



Denna sköna svamp förekommer under regniga somrar ofta 

 i stor myckenhet i det sydliga Skandinaviens bokskogar, men 

 är äfven funnen så nordligt som i Upland. Den har svag, 

 angenäm lukt och smak, är utsökt mör samt den läckraste inom 

 hela denna familj Af kännare fortares den helst rå. Gammal 

 blir den tågig, vattenaktig och bitter samt är då ej användbar. 



Murkelsvampar (Helvellacei. Fries). 



Bland Disksvamparna (Disromi/cetes Fries) eller den fa- 

 milj bland svamparna, som utmärker sig genom fruktlager ut- 

 bredt till en fast, hestämdt begränsad disk, hvarifrån fröstoftet 

 slutligen elastiskt utkastas, och aldrig hos de fuUvexta svam- 

 parna bildar en upplöst, slemig massa, ingenkännas Murkel- 

 svamparna hufvudsakligen genom möss- eller bägarlik, vaxartad 

 disk, som öfverallt är betäckt med qvarsittande (ej affallande) 



