71 



skett både för att påpeka nyttan af ytterligare försök att 

 påträffa denna svamp och under förutsättning att den är mera 

 allmän, än livad som förmodats, i hvilket fall den såsom kanske 

 den dyrbaraste af samtliga svamparna, kunde blifva af värde. 



Röksvamp (Lycoperdon. L.). 



Röksvamparna utmärka sig från öfriga Buhsvampar (Ga- 

 steromycetes Fries) genom klotrund eller klubblik form, utan 

 tydligt afskild fot, samt genom dubbelt hylle, som omger en 

 otalig mängd fröstoft. Det yttre af dessa hyllen är sammanvext 

 med det inre och bär antingen taggar, fjäll eller vårtor, hvilka. 

 för det mesta affalla och då likna kli. Det inre hyllet deremot 

 omgifver sjelfva fröstoftet, men sönderrifves när svampen hunnit 

 fullkomlig mognad, hvarvid fröstoftet utsprides såsom ett stoft- 

 moln. Späda äro dessa svampar mycket köttiga med saf- 

 tigt, fint, fast, kvitt, lukt- och smaklöst kött, som dock snart 

 blir gulaktigt, gulgrönt, gröngulbrunt och slutligen svartbrunt, 

 samt antager på samma gång oangenäm lukt och smak. På 

 undra sidan är huden vanligen något rynkig. Så länge svampens 

 kött är hvitt, märkes ingen skillnad mellan hattens och fotens 

 kött, men vid mognaden upplöser sig det förra uti idel fröstoft, 

 medan det sednare förblir qvarsittande såsom en hoptofvad, 

 ullig, svartbrun massa. 



Dessa svampar förekomma under sommar och höst, några 

 redan om våren, mest efter regn och ofta i ofantlig mängd 

 öfverallt i Skandinavien. De hafva mycket kort varaktighet, 

 somliga blott några timmar. Afplockar man ett fält, kan man 

 följande dag få se det ånyo lika fullt med uppvexta svampar. 

 Alla arter af detta slägte äro ätbara och såsom föda synner- 

 ligt fina och välsmakande, blott de tillagas medan köttet ännu 

 är hvitt. Detta bör noga efterses, ty ofta förvandlas de under 

 hembärandet, och med färgförändringen inträder ett slags gäs- 

 ning, som ger dem en vedervärdig smak. De kunna icke för- 

 vexlas med någon giftig art, utom möjligen med späda Flug- 

 svampar, men skiljas med lätthet från dessa, om man genom- 

 skär dem på längden, då Flugsvampen visar sig utbildad inuti 

 hyllet, men Röksvaynparna endast bestå af en likformig, mjell- 



