42 Mötet den 1 december 1900. 



aina semmoinen käpy, jota muotonsa ja kokonsa puolesta voi- 

 daan katsoa puullc tyypilliseksi. Jos tällä tavalla eri mailta ja 

 ahoilta kerää muutamia satoja käpyjä, saadaan kokoelma, joka 

 jotakuinkin edustaa seudun käpymuotoja ja josta voidaan päät- 

 tää mitkä siellä övat tavalliset tai harvinaiset. Vertailemalla eri 

 seutujen kokoelmia toisiinsa voidaan sitten, jos nämät övat kyl- 

 liksi lukuisat, saada luotettava käsitys suurempienkin alueitten 

 olosuhteista. 



Samalla voidaan tietysti sitä paitsi hakea omituisia, harvi- 

 naisia käpymuotoja. Semmoiset övat esim. kävyt liuskaisilla, 

 suurihampaisilla tai taaskääntöisillä suomuilla, jommoisia arva- 

 tenkin Suomestakin voi löytää. Tämmöiset valikoimalla otetut 

 kävyt övat kuitenkin välttämättömästi pidettävät erillääu muista, 

 sillä muuten ne hämmentävät tilastollisia tuloksia. 



Hyvin hauskaa olisi saada siemenellisiä käpyjä käärme- 

 kuusesta (f. virgata), joka harvoin näkyy niitä tekevän. Samoin 

 myös varsinaisista kääpiömuodoista ^) ja kuusen tuulen-pesistä, 

 jos niissä hedelmiä ylimalkaan syntyy. Näissä tapauksissa olisi 

 oksa liitettävä käpykokoelmaan. 



Käpy-lähetyksiä otan kiitollisuudella vastaan (osoite: Kasvi- 

 tieteellinen museo, Helsinki) sekä annan aikoinaan lähettäjille 

 tietoa tutkimuksen tuloksista. 



Dr K. M. Le van der föredrog 



Om Pleurobrachia pileus. 



På sällskapets årsmöte 1897 hade jag äran göra ett med- 

 delande om förekomsten af Ctenophorer i Östersjöns nordligaste 

 delar, i Ålands haf och södra Kvarken. Till detta meddelande 

 vill jag nu foga följande uppgifter: 



1) att arten i fråga utgöres af en cydippid med nordlig 

 utbredning, nämligen såsom jag tidigare förmodade, af Pleuro- 

 brachia pileus Modeer; 



1) Lampaitten kalvamisesta muodostuneet tuuheat kuusi-pensaat övat 

 pidettävät tarkoin erillään. 



