96 Mötet den 3 april 1901. 



äggsamlingen betäckes. Antennerna äro svarta, nästan trådlika, 

 med mycket korta kamtäder. 



Larven har såsom hos öfriga arter af underfamiljen 

 Arctoidce, dit fjäriln hör, långhåriga vårtor längs hela kroppen; 

 den utmärker sig genom sitt stora hufvud, sin gråbruna, fint gul- 

 hvit-vattrade färg med de 5 första segmentens öfre ryggvårtor 

 mörkblåa, de öfriga rödbruna. Håren på sidorna i synnerhet 

 på första och sista segmentet mycket långa och böjliga. 



Larven lefver i allmänhet på löfträd i synnerhet frukträd 

 såsom äppel, päron, plommon, men äfven på parkträd såsom 

 ek, lönn, lind, björk, hvilkas blad den med största glupskhet 

 uppäter eller afbiter, men stundom angriper den äfven barr- 

 träd med mjukare barr och buskar och risväxter. Då träden 

 ofta alldeles aflöfvas, kunna många träd härigenom förtorka, 

 så att stor skada förorsakas såväl i fruktträdgårdar som par- 

 ker och skogar. På sensommaren sker förpuppningen antingen 

 emellan tvenne blad, som omspinnas i en gles kokong, eller i 

 remnor af trädstammar eller på något dylikt skyddadt ställe, och 

 först i slutet af augusti eller i början af september utkläckes 

 fjäriln. Honan förblir då sittande stilla på trädets stamm och 

 lägger där sina ägg, täckande dem med hår från sin egen bak- 

 kropp; hannen flyger lifligt omkring om aftnarna. 



Arten har en mycket stor utbredning; den förekommer tal- 

 rikt i Tyskland, Österrike, Frankrike och södra England och har 

 i dessa länder vissa år uppträdt såsom skadedjur, men hafva 

 förhärjningarna i allmänhet inskränkt sig till ett år i gången. 

 Äfven i Danmark, södra Sverige, Östersjö-provinserna, i trakten 

 af St. Petersburg, i öfriga delar af Ryssland, i Centralasien, södra 

 Sibirien ja t. o. m. på Japanska öarna har arten anträffats mer 

 eller mindre allmänt. 



Herr Sahlberg förevisade och föredrog vidare om 



Coleoptera i Polartrakterna, 



Då det ej torde sakna intresse, att lära känna, huru långt 

 skalbaggarna äro utbredda mot norden, ber jag att få nämna 



