128 Årsmötet den 13 maj 1901. 



en fortsatt vinodling möjliggjorts genom den af vetenskapen an- 

 visade möjligheten att bekämpa Phylloxeran, Och senast har i 

 Italien fastställandet af malarians öfverförande genom en myggart 

 föranledt välsignelsebringande anordningar för hämmandet af 

 landsplågan därstädes äfvensom uti tropikerna. — 



Under det gångna året har Sällskapet förlorat flere ut- 

 ländska ledamöter. Främst bland dem står den celebre botanisten 

 Jakob Georg Agardh, som dog den 17 januari 1901. Född 1813 

 trädde han redan tidigt i sin berömde faders, C. A. Agardhs, 

 fotspår, hvilken han efterträdde i Lund år 1859. Äfven sonen 

 upptog till sitt specialområde algerna och har om dem utgifvit 

 omfattande och högt uppskattade arbeten. Stort anseende har 

 han därjämte förvärfvat sig bland de mera djuptänkte forskarene 

 genom sitt verk Theoria systematis naturalis plantanim (1858), 

 hvars innehåll utöfvat inflytande på forskare också i vårt land. 

 Det kan här ej komma i fråga att i öfrigt beröra denna märk- 

 lige mans verksamhet på många andra håll, utan må vi allenast 

 erkänna honom såsom en af de mest vördade af våra heders- 

 ledamöter. 



Tvenne andra framstående forskare och hedersledamöter 

 i vårt samfund hafva under året aflidit, nämligen den ålder- 

 stigne belgiske ornitologen och entomologen Edmond de Sélys- 

 Longchamps, hvars förtjänster beträffande i scen sättandet af 

 fenologiska iakttagelser särskildt böra ihågkommas, samt den 

 bekante Dresdener lepidopterologen dr Otto Staudinger, som 

 inflytelserikt verkat dels genom sina arbeten om fjärilarne dels 

 genom talrika utsända exkurrenter, hvilkas samlingar, bestämda 

 af honom och spridda öfverallt, hafva befordrat fackkunskap 

 i vida kretsar. Äfven om vårt lands fjärilfauna har han in- 

 lagt förtjänst genom att städse tillhandagå våra inhemska fack- 

 män med nödiga upplysningar. 



En fjärde afliden utländsk ledamot är öfverbotanikern vid 

 botaniska trädgården i S:t Petersburg, akademikern S. Kor- 

 shinsky. Med honom har en af Rysslands mest bemärkte bota- 

 nister, efter Maximowicz' bortgång måhända den främsta på det 

 floristiska området, nedlagt vandringsstafven. Oafsedt diverse 



