Årsmötet den 13 maj 1901. 129 



mindre, deskriptiva och monografiska arbeten, sysselsatte han 

 sig hufvudsakligen med östra Rysslands, de Transkaspiska om- 

 rådenas och Amurlandets phytogeografi och floristik. I det kort 

 före förf:s död utkomna omfattande verket Tentamen florce Ros- 

 sice orientalis har han åt sig- rest en varaktig minnesvård. Denna 

 med vetenskaplig kritik och under beaktande af moderna syn- 

 punkter utförda bearbetning af ett synnerligen vidsträckt om- 

 råde, saknar ej sin betydelse äfven för utredningen af Finlands 

 flora. På Korshinskys initiativ och under hans ledning begynte 

 år 1898 utkomma ett omfattande exsiccatverk Herbarium florce 

 rossiccB, i hvilket bland annat intagits äfven några arter från 

 finskt område. 



Bland inhemske män, som lemnat vår krets, stå främst 

 tvenne ärevördige män, professorerna Carl Jacob Arrhenius, 

 som afled den 6 januari 1901 och Johan Elias Strömborg, 

 död den . 28 december 1900. Begge hafva tagit verksam del i 

 vårt arbete på naturforskningens område, och begge hafva gjort 

 sig särskildt förtjänta såsom befordrare af den naturhistoriska 

 undervisningen. Professor Arrhenius vistades till det mesta i lan- 



o o 



dets sydvestra del, i Åbo-trakten och på Åland. Sällspordt utpräg- 

 lad naturvän egnade han sitt intresse åt olika riktningar inom växt- 

 verlden, däribland mossorna, därjämte åt fåglarne, snäckorna och 

 på sin lefnads afton åt mineralierna. Han utgjorde ett på sin tid 

 märkligt undantag bland samtida skollärare genom sin synnerliga 

 förmåga att intressera ungdomen för exkursioner och iakttagel- 

 ser i naturen. De af honom insamlade mossorna hafva kommit 

 finska museet till godo, och de flesta uppgifterna om denna 



o 



växtgrupp uti Zettermans och Branders uppsats om Abo-traktens 

 flora äro af honom. Professor Strömborg åter har om natur- 

 förhållandena i Asikkala lemnat en handskrifven skildring, hvil- 

 ken stått andra forskare till buds, samt har med understöd af 

 Sällskapet deltagit i forskningar i Östra Nyland, hvilkas resul- 

 tat blifvil offentliggjorda. Äfven han var en högt uppburen lä- 

 rare, som förstod att vinna sina elevers intresse och vända dem 

 åt naturstudier. 



Lektorn vid Evois Forstinstitut Johan Emil Furuhjelm 



9 



I 



