Mötet den 3 oktober 1896. 7 



samt i synnerhet på den i Humaljärvi långt utskjutande Brunks- 

 näsudden i Österby. Marken i dessa skogar är nästan uteslu- 

 tande betäckt af blåbärsris, vid foten af bärgväggarna med 

 Polystichum filix mas och P. spinulosum, där den icke, såsom 

 i tätare hasseldungar, är nästan utan all grönska, endast betäckt 

 af ett lager förvissnade blad. På sådana ställen anträffades på 

 Brunksnäsudden jämte Ribes albinum och Lonicera xylosteum, 

 den i vestra Nyland förut ej funna Epipactis latifolia samt 

 Viola mirabilis och Clinopodhim vulgäre. 



Bland sällsyntare växter från Kyrkslätt omnämndes för 

 öfrigt Ononis hircina på stranden af Skyttö vid Värström, 

 Allium oleraceum på Rilaxholmen vid Tavastfjärden samt ■ — 

 enligt O. B. Brenner — Dentaria bulbifera på Hooxholmen vid 

 Sperringssundet, denna liksom Granholmen vid samma sund 

 samt Rilaxholmen äfven känd för sina ekar och lindar. 



Slutligen uppläste rektor Brenner, med anledning af Besty- 

 reisens vägran att i Sällskapets skifter publicera en af honom 

 inlemnad afhandling »Lichenologins utveckling i Finland», ett 

 i protokollet intaget andragande, i hvilket han delgaf Sällskapet 

 ordalydelsen af ett bref från professor Nyländer, innehållande 

 ett lofordande uttalande om arbetet och ogillande af Bestyrei- 

 sens förfarande. 



Uti samma andragande uttalade herr Brenner vidare sin 

 protest mot Bestyreisens åtgärd beträffande en af honom för 

 tryckning afsedd och nu till protokollet inlemnad förteckning 

 öfver »Mossor insamlade i Kajana-Österbotten och angränsande 

 dela af Norra Österbotten och Norra Karelen». Under den 

 botaniska forskningsresa herr Brenner 1869 med understöd af 

 Sällskapet företagit i nämnda trakter hade han äfven insam- 

 lat ett antal mossor, hvilka, efter att hafva blifvit bestämda 

 samt sedermera af professor Lindberg genomsedda och gran- 

 skade, öfverlemnats till Sällskapet. Att döma af den nyligen 

 utkomna mossaf delningen af Herbarium Musei Fennici ed. II. 

 tyckes denna kollektion icke hafva kommit samlingarna till godo, 

 och obekant är livad dess öde blifvit. En förteckning öfver 



