24 Extra-mötet den 7 november 1896. 



Medan under 1894 års resa dylika lokaler anträffades endast 

 på ett par ställen vid Siesjärvi och Särkijärvi, sågos nu delvis 

 ganska vidsträcktagun gflyn och våta — sänka gungfly-ängar utmed 

 den cirka 25 km långa vägen Koivuniemi — Kevättömärvi fler- 

 städes mellan Maasjärvi och Sjuigarvi byar äfvensom i trakten 

 af sistnämda by. Gränserna för ofvansagda område kunde dock 

 endast på ett par punkter noggrannare konstateras. Å ena si- 

 dan går nämligen sydvest-gränsen fram i trakten af Koivuniemi 

 by, och å andra sidan kunde den östra gränsen spåras på sträc- 

 kan Sjuigarvi — Vigjoki. Vidpass 7 å 8 km öster om den nämda 

 sjön upphörde nämligen gungflyna, genom hvilka vägen dittils 

 till stor del löpt, med ens och gåfvo rum för de vidsträckta 

 myrar, hvilka omgifva nedre loppen af Vigjoki, Sjuja å och 

 Kemijoki, och hvilka jämte löfskogskärr och fuktiga — sumpiga 

 blandskogar utfylla största delen af kustområdet. 



Hvad de gungflyartade ståndorterna för öfrigt beträffar, 

 uppträda de här nästan aldrig »rena», utan hysa mer eller 

 mindre tätt hopade Spliagnum-tufxor, de där stundom uppträda 

 som långa strängar eller band, gående mer eller mindre utpräg- 

 ladt i ett bestämdt väderstreck och då förlänande hela lokalen 

 ett rätt egendomligt utseende. De största tufvorna äfvensom de 

 högsta partierna af Sphagnum-stYängama hysa typisk myrvege- 

 tation och bära här och där tviniga tallar. De mellan tufvorna 

 uppstående lägre ställena äro mycket sänka och antingen helt 

 och hållet betäckta af en Amblgstegium scorpioides-matta eller 

 ock fläckvis bara med de grå dyfläckarna nödtorftigt skylda af 

 (någongång ymnig) Eqvisetum limosum, Utricularia intermedia 

 (vanligen mycket ymnig), Drosera longifolia, spridda strån af 

 Carex livida och steril C. filiformis, m. m. På de mera fasta 

 ställena af Amblystegium-mattan äfvensom på mindre och lägre 

 Sphagnum-tufvor eller kring kanterna af de större träffar man 

 däremot de flesta af de sällsynta och intressanta arter — del- 

 vis af mera nordligt eller sydligt ursprung — som karaktäri- 

 sera gungflynas vegetation. Här prunkar dessa ståndorters för- 

 nämsta prydnad, Orchis incamata, framstående lika mycket 

 genom form- som individ-rikedom, här ser man vidare Bartsia 



