42 Mötet den 6 februari 1897. 



specifika mängformigheten af Linnés Alchemilla vulgaris funne 

 sin förklaring, framhöll föredragaren denna växtgrupps enligt 

 hans erfarenhet olikformiga utbredning i Norra Österbotten, i 

 det den mycket allmänt observerats i Kajana, Paltamo och Sot- 

 kamo, sällsynt i Hyrynsalmi, södra Puolanka, Utajärvi, Uleåborg 

 och Karlö, men helt och hållet saknats i de nordligare trakterna 

 ända till Alkkula, der den åter vidtog. De härifrån förvarade 

 exemplaren hade, såsom redan nämndes, vid handen gifvit före- 

 komsten af olika former i norr och söder om detta Alchemilla 

 saknande område, beroende på att de sydligare och nordligare 

 formerna uti sin utbredning icke nått hvarandra, ett förhållande, 

 som redan förut beträffande en del Hieracium-formers förekomst 

 i dessa trakter påvisats. Endast i den östligaste delen af Öster- 

 botten, i Kuusamo, syntes åtminstone en af de sydligare for- 

 merna, nämligen A. subcrenata, stöta ihop med den nordliga A. 

 ohtnsa, hvilken dessutom äfven anträffats på Åland. Af denna 

 sistnämnda underart hade rektor John Linden från Lapponia 

 tulomensis hemfört en form, utmärkt genom sin rikare hårighet 

 på blad och stjälk samt till och med på blomskaften och blom- 

 morna, som hos A. obtusa äro glatta, hvarföre den af föredragaren 

 benämndes var. comosa. Den hade tagits på stranden af Rahku- 

 joki nära floden Nuotjoks mynning och beskrefs sålunda: A. 

 obtusa Bus. var. comosa. Högväxt och slank, med något tunn, 

 men fast rotstock och högböjda, upptill greniga stjälkar, liksom 

 bladskaften öfverallt håriga af fina, löst utstående — nästan 

 tilltryckta, uppåt riktade, glänsande hår; blad ljust grågröna, 

 tunna, rotblad stora, långskaftade, iinda till föga kortare än 

 stjälkarna, veckade, rundadt njurlika, med en vid skaftats spets 

 vid, men föga divergerande basöppning, 7— ofullständigt 9-fli- 

 kade, med halfcirkelrunda — nästan paraboliska, längs hvardera 

 kanten 6 — 8-tandade flikar, på båda sidor något glest, på kan- 

 terna och i synnerhet i tandspetsarna tätt finhåriga, stjälkblad 

 små, kortskaftade, bredt njurlika, med vinkelrät basöppning — 

 fullkomligt tvär bas, 5— 3-flikade, med halfcirkelrunda eller bre- 

 dare, mer fåtandade flikar; blomknippen något glesa, fåblom- 

 miga, med fina. glatta eller håriga skaft af de håriga blommor- 



