Om fjällemmeln och dess vandringar 



af 

 A. W. Granit. 



Större lemmel-utvandringar hafva förliden sommar i Fin- 

 land iakttagits endast i delar af Enare Lappmark, men väl fler- 

 städes lemmel-återtåg. När jag i början af juni månad öfvergick 

 nordfinska landsryggen mellan Vaulujoki och Kivioja syntes öf- 

 verallt på Vaulu moarna lemlar dragande i nordlig riktning 

 emot Iivalo vattnen. De bildade blott eftertruppen; hufvudstyr- 

 kan lär, enligt hvad jag i Rovanen försporde, anländt söder- 

 ifrån något tidigare eller omkring den 25 maj. I flockar om 

 ända till 100 stycken hade de invid Rovanen satt öfver Kitinen 

 elf och färdats till Enare området utmed Rovanen-Kultala gång- 

 stigen, som går i det närmaste parallelt med Vaulujoki. 



Det måste hafva varit en ansenlig skara, ty kafvelvägen 

 förbi Vaulu härberge var till den grad öfversållad med exkre- 

 menter att marken ställvis knapt kunde urskiljas. Ett betydande 

 antal hade äfven öfvervintrat i dessa nejder, att döma af den 

 förstörda möss- och risvegetationen. På Rovanen strandäng och 

 på tomtplatsen invid ödestugan var gräset afbitet invid vallen, 

 och de hackelseliknande resterna lågo utspridda öfver hela 

 platsen. Föregående vår uppgåfvos lemlarna hafva utvandrat 

 i sydlig riktning till Kittilä, men hade då icke simmat öfver 

 vid Rovanen, utan antingen öfvergått floden vid Hyykäjä post- 

 stuga eller vid Korsajärvi öfverfartsställe. a ) Det förstnämnda 



*) Ehuruväl lemmeln är god simmare kastar den sig dock icke bråd- 

 stört i vattnet, utan uppsöker hälst smalare pass. .Imfr Söderhjelm, F.: 



