112 A. W. Granit, Om fjällemmeln och dess vandringar. 



säger, »oerhördt utvecklade» har det likväl aldrig iakttagits 

 någon allmän ödeläggning af ris-, möss- och renlafsfälten i nord- 

 liga Lappland. Där jag varit i tillfälle att göra iakttagelser, 

 hafva de afbetade ytorna alltid utgjort en försvinnande del af 

 det oangripna växttäcket, och liknande rön hafva i Sverige och 

 Norge gjorts af Martins 1 ), Guyon 2 ), Crotch 3 ) och andra forskare. 



Ehuruväl man kan antaga, att ej näringsbrist tvingar lem- 

 meln att emigrera till aflägsna orter, är det däremot högst san- 

 nolikt att den i fjällen sommartid rådande torkan förorsakar 

 de ständigt återkommande vandringarna till närbelägna lägre 

 trakter med friskare vegetation, särskildt i Finland, där fjällen 

 äro sterilare än i grannländerna. Så t. ex. äro i norra Enare 

 bärgssträckningarna väl rika på sjöar med steniga och ofrukt- 

 bara stränder, men sumpmarksbildningar anträffas sällan. Den 

 sandiga marken ser högsommartid ut som hade den brunnit, 

 och mossor och lafvar stå torra som fnöske. Lika litet som 

 renen kan lemmeln lefva på sådan kost. Därtill kommer ännu 

 att djuren i den glesa, förkrympta björkskogen i högre grad 

 äro blottstälda för sina talrika fiender än mellan rismyrarnas 

 tufvor och i backarnas busksnår. 



I en nyligen af K. B. Forssell publicerad afhandling »Om 

 Skogslemmelns (Myodes schisticolor Lilljeb.) uppträdande i Sve- 

 rige 1895» säges om denna art: »Hans älsklingsspis i skogen 

 syntes hafva varit lingonris och enbuskar, pä hvilkas under 

 snön varande stammar barken totalt afgnagts. På många ängar 

 var marken som en ströbädd af mossa och dylikt». Att fjäl- 

 lemmeln skulle förtära enbark har jas ej hört, men väl påstå 

 lapparna att den i nödfall haller till godo med tallbark *). Samme 



x ) Sur les migrations et tes meurs des Lemmings. Revue zoologique 

 par la Société Cuvierienne. 1840 ss. 193 — 20(5. 



-) Comptes rendus, anf. st. s. 487. 



:f ) Further Remarks on tlie Lemming. The Journal of the Linnean 

 Society. Vol. XIII, 1878, ss. 157—158. Se äfven uppsatsen »On the Migra- 

 tion and Habits of the Norwegian Lemmin.us af samma författare i nämnda 

 arbete, ss. 27—34. 



4 Enligt Collett, skall fjällemmeln vintertid ej heller försmå vide- 

 och björkbark i Norge ville jag tillägga, ty i Finland liar det, mig 



