116 A. W. Granit, Om fjällemmeln och dess vand ringar. 



tufva ett gammalt lemmelbo som, att döma af exkrementlagrets 

 skiktning, varit rede för minst åtta kullar. 



Som redan nämnts visar lemmeln överensstämmelser med 

 renen i flere hänseenden. Hvardera ombyter uppehållsort till 

 fortplantningstiden, hvardera nöjer sig med den anspråkslösaste 

 föda, hvardera uppträder om sommarn i spridda grupper, och 

 om hösten draga de hvardera i skaror till fjällen. En sak är 

 ännu outredd, nämligen huruvida lemmeln i likhet med renen 

 under högsommaren plågas af mygg och andra insekter. Ett 

 antagande i denna riktning kan förekomma vågadt, men den 

 som sett hvilket plågoris myggen i Lappland under »sträcktiden» 

 är för renen, hunden och andra djur skall nogsamt medgifva 

 att det ej vore otänkbart, att äfven lemmeln besväras af samma 

 onda. Måhända hafva vi häri förklaringen till hvarför lemmeln 

 företrädesvis är i rörelse om natten, ehuru natt och dag i hö- 

 gan nord äro nästan lika ljusa. Att renen för myggens skull 

 undviker björkskogarna samt äter endast under den myggfria delen 

 af dygnet är allmänt känd. Om vintern göra såväl lemlar som 

 renar, enligt hvad lapparna påstå, ingen skillnad mellan dag 

 och natt. 



Hvad åter beträffar lemlarnas periodiska massutvandringar 

 till låglandet delar jag fullkomligt Pleskes uppfattning. »Vor 

 allén Dingen», säger han »ist also ein giinstiges Jahr öder, 

 noch besser, eine Anzahl auf einander folgender gunstiger Jahre, 

 eine Nothwencligkeit fur die Entstehung einer Wanderung» 1 ). 

 Under fördelaktiga temperaturförhållanden förökar sig lemmeln 

 fast otroligt och utbreder sig i samma mån, men förblir mar- 

 ken länge kälbunden och inträffa frostnätter tidigt, tager parnin- 

 gen inga större dimensioner 2 ). Enligt Collett 3 ) äro vårungarna 



!) Anf. st. s. 98. 



2 ) Sommaren 1897 iakttogos icke i Finska Lappmarken lemmelvandrin- 

 gar af någon betydelse. Våren var ovanligt vacker, men midsommartiden 

 och hela försommaren rådde en kylig väderlek, som utöfvade en hämmande 

 inverkan både på djur- och växlverldens utveckling. 



3 In tlie years of the greal migrations the firsi families reared in 

 the spring reproduce in the autumn of the same year, causing an over- 

 population. This drives the individuals to wander down to the plains, often 



