130 Societas pro Fauna et Hora Fennica 1871—1896. 



J. P. Norrlin, o. a.) på egen bekostnad gjort resor till olika 

 delar af landet. 



De botaniska samlingarna hafva under hela qvartseklet 

 förvarats uti samma lokal i Universitetets öfversta våning, hvari 

 de stodo under nästföregående period. I främsta rummet hafva 

 de tillvuxit genom de af Sällskapets exkurrenter inlemnade skör- 

 darna. Men derjemte hafva en mängd anmärkningsvärda och 

 ofta äfven större kollektioner såsom gåfvor kommit finska mu- 

 seum till godo. 



På nästan hvarje möte ha till de botaniska samlingarna 

 anmälts bidrag; gifvarenes antal har växlat från omkring 15 till 

 30 årligen. Antalet personer, som lemnat de mest omfattande bi- 

 dragen, uppgår till inalles 32. Af dem hafva i sådant afseende 



12 varit verksamma redan före 1872, 

 9 tillkommit under 1870-talet 



5 » » 1880- » 



6 » 1890- » , 



hvartill komma de talrika bidragen från Kola-expeditionen 1887. 

 Hela antalet sålunda erhållna bidrag torde uppgå till omkring 

 47,000 växter eller preparat. 



Såvidt man kan sluta af totalbeloppen hafva bidragen pe- 

 riodvis växlat. Under 1880-talet, och ännu par år under 1890- 

 talet, voro de ofta jemförelsevis obetydliga och understiga dem 

 på 1870-talet samt äfven åren derförinnan, uppgående i medel- 

 tal knapt till hälften af beloppet under sistnämnda årtionde. 

 Detta nedåtgående sträcker sig till alla de vigtigaste grupperna, 

 som då plägade insamlas (kärlväxter, mossor, lafvar). Såsom 

 redan anfördes utdelades år 1879 ej något reseunderstöd, hvil- 

 ket i sin mån inverkar på nyssnämnda sakförhållande. Stor kan 

 denna verkan dock ej varit, enär resemedel sedermera utdela- 

 des så mycket rundligare. Sålunda synes under en icke obe- 

 tydlig tidrymd på detta område en afmattning gjort sig gällande, 

 hvilken dock lyckligtvis varit af öfvergående art, i det de se- 

 naste åren åter hafva att uppvisa särdeles gynsamma resultat, 



