134 Societas pro Fauna et Flora Fennica 1871 — 1896. 



i sitt slag är allenastående. Genom en år 1877 träffad öfver- 

 enskommelse är vidare Universitetet tillförsäkradt att framdeles 

 bli innehafvare äfven af prof. W. Nyländers storartade växt- 

 samlingar, innehållande bl. a. typer af tusental arter lafvar 

 och svampar. 



Af det nu anförda framgår otvetydigt, att redan från första 

 början af senaste qvartsekel de botaniska intressena lifligt upp- 

 rätthöllos och samlingarna raskt förkofrades. Orsaken härtill 

 låg uppenbarligen deruti, att under nästföregående period arbetet 

 omfattades med största ifver och en säker grund lades för dess 

 jemna fortgång. Såsom Sällskapets historiograf uttryckt sig 

 rådde det nemligen sedan år 1857, då W. Nyländer utnämndes 

 till professor i botanik, »fullständig harmoni» emellan Sällska- 

 pet och föreståndaren för Universitetets botaniska samling. Men 

 detta var »fallet endast med den botaniska delen, och ju mera 

 verksamheten drogs åt detta håll desto större svårigheter upp- 

 stodo på de andra». 



En blick på de zoologiska samlingarnas öden under 

 samma tidsperiod röjer nemligen icke en liknande lugn och all- 

 sidig utveckling, enär den nödvändiga förutsättningen, »harmo- 

 nin», här ännu saknades. För att rätt förstå dessa samlingars 

 tillstånd år 1871, måste vi derföre gå tillbaka inom nästföre- 

 gående period ända till år 1858, då öfverenskommelsen upp- 

 gjordes om att förena Sällskapets och Universitetets samlingar. 

 Vi tillåta oss så mycket hellre att göra en längre utflygt J ) bort- 

 om vårt qvartsekel, som professor Mobergs historik i denna 

 del, af lätt insedda orsaker, är mindre fullständig, endast anty- 

 dande, och ej behöfde för samtiden skildras mera ingående. 



Uti Rektors trienniiredogörelse för åren 1857 — 60 finnes 

 intagen den år 1858 uppgjorda öfverenskommelsen, och bland 



l ) Den knappt tillmätta beredelsetiden före den 1 november 1896 medgaf 

 icke tillräcklig utarbetning af den zoologiska delen, som derföre blifvit efter 

 uppläsandet något utvidgad; dilla gäller särskildt perioden före ar 1871. 



