Societas pro Kauna et Flora Fennica 1871 — 1896. 135 



Universitetets samlingar namnes jemväl rubriken »Finska Natu- 

 ralhistoriska Museum». Men tillika anmärkes, att ehuru sålunda 

 c^enom denna »öfverenskommelse och den af arkiater Bonsdortf 

 för universitetets räkning föranstaltade samling af finska djur 

 och växter grunden blifvit lagd till ett iinskt naturalhistoriskt 

 museum, hafva de dithörande naturalstren tillfölje af bristande 

 utrymme och andra omständigheter icke kunnat tillsammans 

 uppställas, utan äro de fortfarande splittrade i olika lokaler och 

 till en del ännu med den allmänna samlingen införlifvade ». 



Då det således vid denna tid var outförbart att i en enda 

 lokal sammanställa alla linska specialsamlingar, skulle man vän- 

 tat att arbetet tillsvidare gått ut på att anordna och förkofra 

 inhemska samlingar af så många djurgrupper som möjligt. 

 Detta skedde också på en del håll. 



Främst var detta fallet uti de tre samlingar — foglar, 

 fogelägg och tvåvingade insekter — som uti anatomiska museet 

 anordnats och vårdades af arkiater E. J. Bonsdorff, hvilken 

 städse uppfattade dem såsom delar af Universitetets Finska Mu- 

 seum. Då han emellertid, såsom protokollet vid Sällskapets 

 årsmöte 1859 angifver, »förklarade sig nu icke vara i tillfälle 

 att för sin del föreslå någon till intendent» för dessa samlingar, 

 erhöll Sällskapet ej heller särskildt några meddelanden om de- 

 ras förkofran. Men till Universitetets Rektor aflemnades regel- 

 bundna årsredogörelser, och trienniiberättelserna utvisa, att dessa 

 delar af Finska Museum voro stadda i stark tillväxt. 



Zoologiska Museets föreståndare, statsrådet Al. v. Nord- 

 in ann hade — såsom professor Moberg säger — »med förgä- 

 tande af det förflutna närmat sig Sällskapet, föreslog intendent 

 för den del af de zoologiska samlingarna, som stod under hans 

 inseende och deltog i dess sammanträden med hållande af före- 

 drag samt erbjudande af bidrag till Sällskapets Notiser». Ett 

 anbud att trycka hans »Erstes Verzeichniss» öfver 136 i Fin- 

 land funna spindlar kunde visserligen af ekonomiska skäl icke 

 antagas, men utvisar i alla fall att på detta håll samdrägt efter- 

 sträfvades. Och ett verkligt arbete för Finlands fauna lade v. 

 Nord m ann i dagen derigenom, att han under 1860-talet för- 



