144 Societas pro Fauna et Flora Fennica 1871— 18W. 



Innan vi gå att redogöra för de speciella insektsamlin- 

 garna må ännu framhållas, att professor W. Nylanders värde- 

 fulla enskilda samlingar af finska insekter utaf alla ordningar 

 (värdefullast Hymenoptera), till en stor del bestämda af honom 

 sjelf, år 1877 införlifvades med Finska Museum, och jemväl 

 tagits tillgodo vid de publikationer, som kommit till stånd rö- 

 rande dessa grupper. Smärre partier af obearbetadt material, 

 samlade af enskilda personer (W. Woldstedt, H. Ingelius m. fl.), 

 hafva jemväl tid efter annan till museet öfverlemnats. 



Samlingen af finska Lepicloptera (1859: 553 arter i 1,669 

 exx.) blef genom J. M. J. af Tengströms bearbetning af inkom- 

 met material småningom ökad, och en omställning påbörjades 

 år 1868 i anledning af densammes under året utkommande 

 »Catalogus» (1,233 sp. och ett antal varr. i Finland; uti finska 

 samlingen dock endast 896 arter). Macrolepidoptera voro ord- 

 nade 1871, men microlepidoptera blefvo uppstälda först år 1884 

 genom K. J. Ehnberg, hvilken jemväl efteråt lemnat biträde 

 vid vården af samlingen. Årligen hafva under qvartseklet 

 några arter tillkommit, och år 1893 inköpte Universitetet Teng- 

 ströms efterlemnade samling, hvarur för den finska erhölls 41 

 nya arter; samma år erhöllos dessutom från andra håll omkring 

 tre tiotal arter. J. Sahlberg och (under 1890-talet) E. Reu- 

 ter hafva reviderat hela samlingen, och genom detta arbete har 

 antalet arter ytterligare ökats. Den senare meddelar att för 

 närvarande i Finland äro anträffade omkring 1,500 arter samt 

 nära 250 varieteter, och att i finska samlingen förvaras något 

 öfver 1,100 arter i omkr. 11,000 exx. 



Under qvartseklet, likasom under Sällskapets tidigaste år 

 har dock gruppen Coleoptera varit den mest omhuldade. Sam- 

 lingen beräknades 1858 hafva innehållit 1,836 arter (4,896 exx.), 

 hvaraf likväl ett antal måtte befunnits vara bestämda oriktigt 

 eller enligt icke hållbar artbegränsning. År 1868 inlemnade J. 

 Sahlberg icke mindre än 1,000 arter, af hvilka 200 för sam- 

 lingen nya, och åter följande år 80 nya. Under perioden 1871 

 —96 har den tillökats hvarje år, sällan med mindre är tio arter, 

 men vanligen med 20—30—50, ja år 1883 med 95, och år 1875 



