158 Societas pro Fauna et Flora Fennica 1871 — 1896. 



J. Sahlberg, Enumeratio hemipterorum gymnoc. Fennice; 1880. 

 0. M. Re uter, Catalogus Psyllodearum in Fennia led.; 1876. 



» prcecws. Poduridarum Fennice; 1876. 



» Apterygogenea fennica; 1895. 



R. Mc Lachlan, Finlands Trichoptera; 1881. 

 F. W. Woldstedt, Bidr. t. känned. om Finl. Tryphonider; 1872. 



Mäter, till en Ichneumonologia fennica; 1873. 

 E. Reuter, Fört. öfver macrolopidoptera funna i Finland efter 

 är 1869; 1893. 



Tilläggas bör ännu att i ett antal afhandlingar beröras 

 vissa gruppers förekomst särskildt i någon bestämd del utaf 

 landet; så t. ex. hemiptera i s. v. Finland af 0. M. Reuter. 

 fjärilar i s. v. Finland af E. Reuter, i s. ö. Finland af K. J. 

 Ehnberg, uti Inari lappmark af Sahlberg, hymenoptera i La- 

 doga-trakten af A. Wes ter lund; eller ock behandlas någon 

 fåtalig grupps utbredning i hela landet, exempelvis Ptychoptera 

 och Dixidce af E. Rergroth. 



Om landets mollusker hafva endast smärre notiser offent- 

 liggjorts af Sahlberg, Palmen, Nordqvist och andra; först un- 

 der allra senaste tid har en omfattande faunistisk afhandlinQ- 

 öfver alla i Skandinavien och Finland funna former blifvit 

 till publikation i Sällskapets Acta inlemnad af d:r C. A We- 

 sterlund. 



Såsom redan blifvit angifvet har den lägre evertebratfaunan 

 först nyligen upptagits till mer ingående undersökning. Qvart- 

 seklets tidigare år alstrade endast tillfälliga bidrag [Spongilla 

 1876, A. H. Rrotherus) eller notiser, som något senare blifvit 

 tryckta (Turbellaria, Discophora et Oligochceta fennica, 1889, A. 

 R. Spoof). Tillsvidare är också endast öfver någon mindre 

 omfattande grupp offentliggjord en redogörelse med artbeskrif- 

 ningar (Calanidce, 1888, 0. Nordqvist). Deremot äro de fau- 

 nistiska förteckningarna icke så fåtaliga. Dels uti Sällskapets 

 skrifter (från 1886) dels annorstädes (Zool. Anzeiger 1887) har 

 Nordqvist redogjort för kräftdjur funna i flere medelfinska 

 insjöar, i Kuusamo, Kantalaks och Ladoga, dervid dock närmast 

 beaktande pelagiska arter och marina relikter; den samme har 



