160 Societas pro Fauna et Flora Fennica 1871—1896. 



arternas ståndort angifves, karakteriseras i en del afhandlingar 

 jemväl lokalernas fauna (foglar). Beträffande vatten-evertebra- 

 terna urskiljer Nordqvist särskilda regioner med olika fauna. 



Ehuru uti de flesta afhandlingar ingå talrika notiser om 

 djurarternas lefnadsförhållanden uti landet, kan man dock icke 

 påstå att något zoo-biologiskt problem skulle inom Sällskapets 

 skrifter blifvit ingående behandladt. Dylika allmännare spörsmål 

 ligga måhända ännu för aflägset för att specielt med hänsyn 

 till Finlands fauna tagas under ompröfning. Likvisst må här 

 erinras, att frågor af denna art dock i vårt land upptagits, om 

 ock uti skrifter, som utkommit utan medverkan af vårt Säll- 

 skap; så t. ex. om insekters mimicry och om morfologiskt-fylo- 

 genetiska spörsmål. 



Det återstår ännu att omnämna en branche, som i landet 

 äger gamla anor: fenologin. Äfven i Sällskapets tidigaste skrif- 

 ter ingår en af Ad. Moberg gjord sammanställning af ett 

 omfattande material från äldre tid. Det regelbundna fenologiska 

 arbetet i landet har sedermera, såsom bekant, fortgått under 

 Finska Vetenskaps-Societetens inseende; men det förtjenar dock 

 framhållas att äfven i Sällskapets skrifter offentliggjorts en mängd 

 fenologiska anteckningar af mera extensiv natur, vanligen i 

 samband med floristiska och faunistiska arbeten, samt att inom 

 Sällskapet en komité nedsattes år 1877 för att medverka vid 



o 



omredaktionen af frågeblanketterna som kringsändas i landet. Ar 

 1883 hade J. P. Norr lin utarbetat ett program för mera in- 

 gående botaniska observationer; detta tillämpades under nämnda 

 år på fyra, genom Sällskapets försorg upprättade fenologiska 

 stationer, hvilkas observationer sedermera publicerats af A. O. 

 Kihlman. Och ett icke obetydligt ornitologiskt material, för- 

 utom det som årligen offentliggjorts af Moberg, erhölls i följd 

 af det redan of van omnämnda uppropet till Finlands fogelkän- 

 nare, i enlighet med den internationelt antagna planen. Af 

 detta material har dock endast en mindre del blifvit publicerad. 



