Mötet den 5 november 1898. 23 



tieteellisiä tutkimnksia varten Aunuksen Karjalassa. Toukokuun 

 20 p:nä lähdimme matkalle Pietarin kautta ja saavuimme saman 

 kuun 26 p:nä Vosnesenjeen, joka tuli meidän ensimmäiseksi 

 pääpysäkkeeksi ja josta ekskursioonit kohta alkoivat. Viiden 

 päivän perästä jatkoimme raatkamme pohjoista kohden seuraten 

 Äänisjärven (tahi niinkuin paikkakunnalla asuvat suomalaiset 

 sanovat »Änisen») rantoja vepsäläiseen Kaskiseen. Täältä tu- 

 limme Soutojärvelle ja Schoksuun sekä viime mainitusta pai- 

 kasta Djerevjannajan kylan kautta Petroskoille, johon saavuimme 

 kesäkuun 12 p:nä. 



Alue, jota tähän asti olimme kulkeneet, viehättää mieltä 

 yhtä paljon vaihtelevalla kasvullisuudellaan kuin näköalojensa 

 suuremmoisuudella. Kohta Vosnesenjen pohjoispuolella kohoaa 

 maa korkeaksi kukkulaksi, josta kylää lähinnä olevat vaaraiset 

 hiekkarinteet Syvärin laakson eteläpuolella näkyvät. Seuraa- 

 van kylan Stjelegln eli Kallionkylän luona näkyy maantien 

 toisella puolella Änisen aava ulappa ja toisella kädellä haa- 

 moittaa etelässä päin juhlallisena Syvärin laakso. Kallion ky- 

 lästä pohjoiseen käy tie jotenkin korkeiden vaarojen rinteitä 

 pitkin aina Schoksun seuduille asti. Maan tekee vielä mäkisem- 

 mäksi ne lukuisat pikkupurot, jotka övat uomansa uurtaneet 

 hiekkaiseen maaperään. Vankempi kiviperustus tulee harvem- 

 min näky ville kuten Vosnesenjessä, Kallionkylän luona, Kala- 

 joella, Soutojärvellä y. m. Vaarat övat Änisen puolelle jyrkästi 

 laskeutuvia, jota vastoin ne länteenpäin övat hyvin loivia. Schok- 

 susta alkaen ne vetäytyvät enemmän sisämaahan, eivätkä ole 

 niin korkeita ja silmään pistäviä kuin ennen. Pari virstaa 

 Djerevjannajasta pohjoiseen alkaa Änisen rantaseutu taasen 

 kohota selkämaiksi, jotka jatkuvat jonkun matkan Petroskista 

 pohjoiseen. 



Kasvullisuus tässä osassa aluetta on maaperän paikotellen 

 esiintyvän kalkkipitoisuuden takia joksenkin vaihteleva. Valtaa- 

 vina övat vaarojen laeilla ja rinteillä nuoret lehtimetsät (synty- 

 neet kasken polton kautta) sekä sekametsät ja tummat kuusi- 

 kot. Jaloimmista lehtipuista mainittakoon lehmus, joka kasvaa 



