Mötet den 4 oktober 1902. 27 



kesänä samaa tietä muistui tämä puu tåas mieleeni ja huomasin 

 sen silloin tuntuvasti kehittyneen, muuttuneen entistänsä oudom- 

 maksi ja tavallise?ta kuusityypistä poikkeavaksi. Puu osoit- 

 tautui olevan hyvin kaunis, nuorehko exemplari Conwentz'in 

 surukuusesta, Picea excelsa lusus pendula Jacques & Hérincq. 

 Myötäseuraavan valokuvan siitä on maisteri A. Aminoff, jonka 

 maalla se kasvaa, hankkinut ja hyväntahtoisesti lahjoittanut 

 Seuran kokoelmiin. Hän on myöskin antanut siistiä puun lä- 

 hmmän ympärislön sekä poistamalla liika lähellä kasvaneet 

 puut toiraittanut sille kylliksi tilavan ja samalla suojatun kasvi- 

 paikan, missa sen harvinainen kauneus oivallisesti tulee näkyviin. 



Alkuperäisesti mainittuna tarhamuotona on pendula-kuusi 

 varsinkin Gonwentz'in tarkan selonteon kautta^) tullut yleisem- 

 min tunnetuksi. Schröter mainitsee-) koko Europasta kaikkiaan 

 12 eksemplaria, joista kuitenkin 2 myöskin kantaa normaalisia 

 oksia, yksi löytäjän^) öman ilmoituksen mukaan ei kuulune 

 tähän, vaan viminalis -muotoon ja yksi jäleliä olevista (Pohjois- 

 Unkarista) ehkä ei ole sekään aivan varma. Picea pe^idiila 

 voidaan siis toistaiseksi pitää suurena harvinaisuutena Europan 

 kasvistossa. 



Se eroaa päämuodosta siinä etta, latvasilmu kehittyen nor- 

 maalisesti ja voimakkaasti, primäriset, muuten normaalisesti 

 haarautuvat oksat tulevat hyvin heikoiksi ja hennoiksi. Vaikka 

 ne nuorina ovatkin tavallisen näköisinä vaakasuorassa tai hiu- 

 kan ylöspäin suunnatussa asemassa. joutuvat ne plan öman 

 painonsa takia toisen näköisiksi ja riippuvat hervottomina pitkin 

 runkoa, joka siitä saa sypressin tapaisen muodon. Picea pen- 

 dulan omituisuutena näkyy sitä paitsi olevan etta elävä lehvistö 

 varjokkaassakin metsässä ulottuu hyvin alhaalle eli melkein 

 maahan saakka. 



Nopeasti kasvavassa Paarlammin puussa tulevat, kulen 

 valokuvakin näyttää, nämät ominaisuudet hyvin selvästi näky- 



^) Abb. zur Landeskunde d. Prov. Westpreussen. IX, 1895. 



') Vierteljahrsschrift d. naturf. Gesellsch. in Zurich. XLIII. 1898. 



^) Th. M. Fries, Bot. Notiser. 1890, s. 257. 



