30 Ä. Osw. Kihlman, Muutamista havupuun-inuunnoksista. 



keltaiset ja västa myöheramin (syyskesällä tai toisella keväällä) 

 miiuttuvat vihreiksi. 



Tästä eriävä muoto on yksi puu, josta herra H. A. Printz 

 Hämeenkyrössä on jättänyt minulle oksia. Sen neulaset övat 

 hyvin vaaleat, vihreänkeltaiset ja niiden vari on pysyväinen. 

 Puu, joka kasvaa Hämeenkyrössä, Kostulan Hannun maalla, 

 on nykyään noin 2 m korkea, runko 3 cm paksuinen; värinsä 

 kautta tämä pallida-mwoio hyvin selvästi eroaa kaikista ympä- 

 röitsevistä kuusista. — On samalla ehkä syytä mainita, etta se 

 rarirgata eksemplari, jonka herra Printz ennen on ilmoittanut 

 kasvavan samassa seudussa (vrt. Medd. 19, s. 113), myöhemmin 

 on koetettu siirtää kirkkomaahan, mutta homma ei onnistunut, 

 vaan puu on siihen kuollut. 



Männystäkin ölen tavannut a?<rea-muodon, nimittäin Janak- 

 kalan Harakkamäen maalla, jossa eräällä kuivalla aholla kasvoi 

 3 kituvaista, 30 — 60 senttiä korkeata tainta. Tämänvuotiset 

 neulaset olivat vielä syyskuun keskivaiheilla oljenkeltaisia, vii- 

 mevuotiset tåas ainakin heinäkuun loppupuolella normaalinväriset. 

 Kaksi näistä taimista on muutettu suojatumpaan paikkaan. 



Omituinen petäjän muunnos on pahkula-petäjä (Knollen- 

 kiefer, f. yibberosa m.), josta jo ennen ölen museolle jättänyt 

 kaksi noin 2 m pitkää pölkkyä. Toinen niistä on tavattu Pyhä- 

 häkin kruununmetsässä Saarijärvellä korkeana puuna 32 — 35 

 cm paksuisella rungolla. Kuori on sillä huomattavan ohut, puu- 

 osa täynnä noin nyrkinkokoisia pahkuloita, jotka, mikäli ölen 

 voinut huomata, övat syntyneet siten etta kuoren uudistuskudok- 

 sen toiminta on hyvin epätasainen ollen paikotellen tuntuvasti 

 vilkkaampi kuin muualla. 



Toisen eksemplarin ölen saanut metsänhoitaja F. G. Berg- 

 roth'in suosiollisella välityksellä Korpiselän kruununmetsistä. Sen 

 kuori on paksumpi, pahkulat isommat ja säännöttömämmät 

 kuin edellä mainitussa eksemplarissa; runko on 33 — 50 cm 

 paksu. — Kolmannen, erittäin kauniin eksemplarin, sekin Korpi- 

 selästä, omistaa metsänhoitaja Bergroth; toisen pölkyn samasta 

 rungosta ölen nähnyt vapaaherra Ernst Wrede'n luona. Valö- 

 kuvan ensimmäisestä kappaleesta ölen jättänyt kokoelmiin. 



