i 



Mötet den 1 november 1902. 33 



Under andragandet demonstrerade Herr Nordqvist for- 

 mollagda exemplar af ålungar, hvarjämte han uppmanade till 

 planmässiga iakttagelser öfver ålyngel och dettas vandringar. 



Statsentomologen, dr Enzio Ren ter förevisade s. k. 

 häxkvast-bildningar på björk och föredrog därvid följande: 



Angrepp af £riophyider såsom medverkande orsak till 



häxkvastbildningar. 



»För längre tid tillbaka var den åsikt gällande, att s. k. 

 »häxkvastar» å björk uppkommo till följd af insektangrepp. 

 Som bekant gjorde emellertid E. Rostrup år 1882 den upp- 

 täckten, att sagda deformationer å Betula odorata förorsakades 

 af en svamp, som af honom följande år beskrefs under namn 

 af Tophrina hetulina. Enligt Sadebeck framkallas liknande 

 missbildningar å Betula verrucosa af en annan närstående art, 

 T. turgida. De af nyssnämnda forskare anställda undersöknin- 

 garna ådagalade till fullo, att ett värkligt kausalsammanhang 

 existerade mellan uppträdandet af nämnda parasitsvampar och 

 förekomsten af häxkvastbildningar. 



Nyligen har en engelsman, E. T. Connold, i sitt år 1901 

 utkomna arbete »British vegetable galls» framhållit, att i England 

 liknande häxkvastbildningar på björk, af hvilka flere fotogra- 

 fiska afbildningar meddelas, förorsakas af en liten gallacarid, 

 Eriophyes rudis Can. Connold har i detta afseende under- 

 sökt sådana deformationer i alla storlekar, från deras allra 

 första begynnelse ända till de största häxkvastbildningar, som 

 mätte 8 fot 6 tum (engl. mått) i omkrets, och därvid alltid 

 funnit sagda acarid närvarande i ofantlig mängd. Om före- 

 komsten af någon Taphrina-art nämner han däremot i dessa 

 fall intet. Liknande häxkvastbildningar å Corylus avellava äro 

 i samma arbete beskrifna och afbildade; dessa förorsakas enligt 

 hans uppgift af en annan Eriophyes-art, E. avellanae Nal. var.? 

 — Den omständigheten, att sagda författare undersökt nämnda 

 häxkvastbildningar i alla utvecklingsstadier och därvid alltid 

 konstaterat en synnerligen talrik förekomst af ofvannämnda, 

 ofta visserligen endast knoppdeformationer alstrande aca- 

 rider, synes tala för riktigheten af hans påståenden. Det 



3 



