Årsmötet den 13 maj 1903. 183 



slangars längd mera än fem gånger sporens längd. Groddslan- 

 garna fungera som promycel, i det de afsnöra 7 — 9 ^i långa 

 sporidier, med ljusbrytande droppar, dock endast en sporidie 

 på hvarje groddslang. 



Af släktet Schinxia äro olika arter anträffade på olika 

 Monocolyledoner, såsom på åtskilliga Jimcus -arter, Iris, Cyperns, 

 Scir/i/us pmiciflorus, Eriophorwn vaginatum och några andra, 

 hvarför det är att antaga det knölar, hysande dessa svampar, 

 äro allmänt utbredda, speciellt på Cyperacéer och Juncacéer. 



Att någon art af släktet Schh/xm förut anträffats i Finland 

 har jag mig ej bekant, och torde därför Schinxia Aschersoniana 

 Magn. vara för den finska floran ny. 



Förut är den anträffad uti olika delar af Tyskland samt 

 i Skottland, Sverige, Norge och Danmark. Buchenau anför 

 i Flora, 1891, att knölar på rötterna af Juncus biifo7iius för det 

 mesta äro funna i sandig jord; detta var äfven fallet med de 

 exemplar, jag senaste sommar fann. 



Årsmötet den 13 maj 1903, 



Ordföranden, professor J. A. Palmen, uppläste följande: 



o 



Årsberättelse rörande Sällskapets verksamhet 1902 — 1903. 



»När vi senaste gång samlades på detta rum för att blicka 

 tillbaka på Sällskapets verksamhet under det då förgångna året, 

 befunno vi oss i en belägenhet, som i mera än ett afseende 

 var anmärkningsvärd. A ena sidan hade vetenskapliga afhand- 

 lingar anmälts till ett antal och omfång, vida öfverstigande 

 hvarje föregående års produktion. Å andra sidan voro pen- 

 ningetillgångarna ej allenast klenare än vanligt, utan betydligt 



