184 Årsmötet den 13 maj 1903. 



under noll. 1 följd af ett beklagligt förbiseende under året 

 kunde vi nämligen icke räkna på, att statsanslag skulle utfalla. 

 Obetalade räkningar däremot funnos redan, och deras antal 

 komme ytterligare att ökas i följd af de nya afhandlingarnas 

 tryckning. Vi kunde därför anslå blott en ringa summa till 

 exkursioner. Korteligen, vetenskapligt taget rådde starka dagrar, 

 ekonomiskt åter djupa skuggor. Men lifskraften var god och 

 de unga krafterna i fortsatt tillväxt, trots de rådande svåra 

 betingelserna för landet i dess helhet. 



Sedan dess har mycket förändrats. Visserligen äro de 

 till sist antydda allmänna betingelserna föga omgestaltade, åt- 

 minstone ej till det bättre. Men i afseende å sina inre villkor 

 har Sällskapet kommit öfver den värsta krisen. En ansökan 

 till högsta ort om ett extra statsanslag af 8,000 mark, således 

 flere gånger högre än vi någonsin förut uppburit, blef bifallen. 

 Samtidigt anhölls, att det årliga statsanslaget måtte från 3,000 

 mk höjas till 6,000. För det löpande året tilldelades Sällskapet 

 det förstnämnda beloppet, men för åren 1903 — 1906 fördubb- 

 lades anslaget. Sällskapet känner sig djupt tacksamt för denna 

 kraftiga hjälp och skall förvisso ej underlåta att genom veten- 

 skaplig verksamhet återgälda hvad på liberalt sätt förunnats 

 detsamma. 



Emellertid trodde vi oss ännu för helt kort tid sedan 

 komma att sluta året 1903 med icke obetydlig skuld, men också 

 därutinnan har ödet fogat annorlunda. Redan vid senaste landt- 

 dag hade landets Ständer tilldelat Sällskapet ur Längmanska 

 donationsfondens räntor ett understöd af 3,000 mark. Tillfäl- 

 ligheter ha dock vållat att först helt nyligen underrättelse ingått 

 därom, att beloppet stod att lyftas. Härigenom har ställningen 

 förändrats, så att vi åter kunna med lugn emotse framtiden. 



Vid dessa ekonomiska bekymmer har jag uppehållit mig 

 länge nog, emedan de i år spelat en större roll än någonsin. 

 Det har dock skett med fullt medvetande att penningefrågan 

 ingalunda för Sällskapet spelar rollen af hufvudfråga. Den kan 

 och får helt enkelt ej åsidosättas, men bör ej likställas med de 



