Årsmötet den 13 maj 1903. 213 



som att vid anställandet af kulturer städse uppträdde samma, 

 genom sitt utseende redan för blotta ögat kännspaka mögelarter. 

 Det var sålunda tydligt, att orsaken till grobarhetsprocentens 

 nedåtgående stod i något saraband med de ifrågavarande mögel- 

 svamparna, hvilka helt säkert trifvits och haft godt tillfälle att 

 utveckla sig i mörkret och fuktigheten inne i säckarna. 



Genast fäste sig uppmärksamheten vid talrika svarta spo- 

 rangier, hvilka vid mikroskopisk undersökning befunnos tillhöra 

 den seglifvade mucorinéen Rhixopiis nigricans Ehrenberg, som 

 i de flesta delar af Europa är mycket allmän på de mest olik- 

 artade, främst vegetabiliska substrat, och förut iakttagits äfven 

 i vårt land. Denna svamp uppträdde i en liten dvärgform. 

 Sporangiebärarena voro helt låga, 0,5—2 mm, och förekommo 

 ensamma eller 2 — 3 tillsamman. Sporangierna voro endast 

 90—180 // breda, columellan jämte apofysen 75—135 // hög och 

 60—105 Ii bred. Sporerna voro blott 4,5—8, mestadels omkr. 

 6 n i diameter, tydligt längre än breda. Dessutom förekommo 

 någon gång helt små, endast 25—30 ^ breda sporangier, hvilka 

 sutto i spetsen på korta, från basen af de uppräta sporangie- 

 bärarena utgående sidogrenar. Vid odling på bröd erhölls en 

 yppig vegetation och dimensionerna blefvo större, hvilket visar, 

 att svampen måtte hungrat på läskpappret och hafrekornen och 

 troligen inträngt endast i de senares skal och döda delar. Att 

 den öfverhufvud alls växte på läskpappret förklaras därigenom, 

 att detta var genomdränkt af näringshaltigt vatten. 



I ögonen fallande voro äfven de Ijusröda, 0,5 — 2 cm^ 

 stora fläckar, som bildades af den prydliga, till de s. k. hypho- 

 myceterna hörande Oedocephalum glomendosum (Bull.) Sacc, 

 hvilken icke tidigare är anmärkt från Finland. Denna svamp 

 uppträdde både på läskpappret, på de döda skalen och på 

 de bortruttnande groddplantorna. Utom de båda nämnda 

 arterna observerades ännu den vanliga Penicillium glaiicum och 

 ett par mycel, hvilka dock förblifvit sterila, m.en väl närmast 

 torde tillhöra någon hyphomycet. Därjämte förekommo mängder 

 af bakterier. 



