6 O. M. Reuter. — Häyrén. 1. X. 1910. 



larverna sedermera lefvat i tarmkanalen ända tills de, i och 

 för inträffande förpuppning, sökt sig- ut ur densamma. Före- 

 dragaren meddelade, att han en gång sett en karott med 

 ett par dagar gamla smultron alldeles öfversållad med flug- 

 ägg, och förmodade, att förtärande af dylika bär lätt kunde 

 gifva upphof till sådana svårartade magkatarrer, som i nu 

 skildrade fall. 



Fil. kand. Ernst Häyrén lämnade följande meddelande 

 om några 



Anmärkningsvärda växtfynd. 



1. Bryum purpurascens (R. Br.) Bryol. eur. — Denna art, 

 som tillförene hos oss observerats i norra hälften af landet 

 och af S. O. Lindberg i Fredriksberg invid Helsingfors, 

 fann jag den 31 juli 1907 i Björneborgstrakten på sandfältet 

 emellan Ytterö-udden i öster samt de numera tillandade Sand- 

 holmen och Björnholmen i väster. Arten innefattas i uttrycket 

 „Bryum sp.," som användts vid beskrifningen af vegetatio- 

 nen i de här förefintliga, långsträckta sänkorna (Acta Soc. 

 Fauna et Fl. Fenn. 32, N:o 1, sid. 126). De insamlade exem- 

 plaren ha godhetsfullt bestämts af doktor V. F. Brotherus. 



Till tydningen af denna intressanta förekomst skall jag 

 tillåta mig senare i annat sammanhang återkomma. 



2. Picea excelsa (Lam.) Link. f. virgata (Jacq.) Casp. och 

 f. viminalis (Sparrm.) Casp. — I tidningen Huvudstads- 

 bladet för den 3 juli 1909 ingår nedanstående notis, som 

 tydligen af ser f. virgata: 



„En egendomlig gran påträffades härom dagen i Hel- 

 singe, Brutuby, af en resande. Granen företedde den egen- 

 domliga växtformen, att kvistarna icke förgrena sig i smärre 

 korta skott, utan sticka ut från stammen i långa, ogrenade 

 vidjor, tätt täckta med grofva, gröna barr. Trädet fick 

 härigenom ett egendomligt utseende och kunde på grund af 

 de långa, smala grenarna icke skänka någon som helst skugga, 

 såsom våra vanliga granar." 



