138 O. M. Reuter, De palearktiska vägglus-arterna. 6. V. 1911. 



6. (3). Hårigheten längre. Pronoti sidohår tydligt längre 

 än ögats diameter. Abdomens rygg hårig. Antennernas 

 andra led nästan kortare än den tredje, denna nästan hälften 

 längre än den fjärde. Längd 3 1 / 2 — 4 1 j 3 mm. 



C. improvisus Reut. 



7. (2). Pronoti framkant mindre djupt urbuktad, sido- 

 ränderna smalt afplattade, den afplattade delen öfverallt 

 nästan lika bred och icke eller knappast bredare än ögat. 

 Elytras bakrand tydligt afrundad. Tredje antennleden i / s 

 längre än fjärde. 



8. (9). Kroppens behåring kortare. Pronoti sidohår icke 

 längre än ögats diameter. Antennernas andra led 1 / s längre 

 än den tredje. Abdomens rygg glatt. Längd 5 mm. 



C. dissimilis Horv. 



9. (8). Kroppens behåring längre. Pronoti sidohår tyd- 

 ligt längre än ögats diameter. Antennernas andra led nästan 

 kortare än den tredje. Abdomens rygg hårig. Längd 4 1 / 2 

 — 5 mm. C. pipistrelli Jen. 



10. (1). Långhårig. Antennernas två sista leder lika 

 långa. Clypeus mindre afsmalnad bakåt än hos de före- 

 gående. Pronoti framkant nästan rät i midten, framdragen 

 vid hörnen, hvilka nästan vidröra ögonen; sidoränderna 

 öfverallt smalt uppböjda, nästan parallella. Längd 3 — 4 mm. 



Oeciacus hirandinis (Jen.). 

 Innan jag afslutar detta lilla meddelande, vill jag ännu 

 fästa uppmärksamheten vid en lokal, som torde förtjäna att 

 närmare granskas med afseende å förekomsten af vägglöss. 

 Nördlinger berättar nämligen i sitt 1855 utgifna arbete 

 „Die kleinen Feinde der Landwirtschaft", att väggarna i höns- 

 husen mångenstädes äro brunfärgade genom förekomsten 

 af vägglöss, men anför dock inga bevis för att dessa verk- 

 ligen skulle angripa hönsen. Att detta dock är fallet har 

 senare intygats från andra länder, och har den därvid iakt- 

 tagna vägglusarten, med rätt eller orätt, antagits vara Ci- 

 mex columbarius. Railliet berättar i Bull. d. 1. Soc. d. Méd. 

 Vét. Pratique, 1890, p. 99, att denna vägglus stundom i 

 Frankrike till den grad oroar hönsen, att dessa öfvergifva 



