Littorella lacustris. 85 



långa och smala led, som sammanbinder de båda armarna af 

 Enäjärvi med hvarandra, flyter ett tämligen klart vatten, sedan 

 därförinnan utfällningen af grumlande substanser hunnit ske i 

 de utvidgade delarna af sjön. I Salmi befinner sig vattnet dess- 

 utom under samma förhållanden som i en rinnande flodbädd, 

 i det att sjöns aflopp är beläget nedanom denna långsmala 

 förträngning af den annars vidsträkta sjön, — Vattnets genom- 

 skinlighet tillät bottnen att synas så godt som öfveralt, där be- 

 lysningen var något så när förmånlig. 



I följd af sin natur lösryckes plantan lätt från sjöns bot- 

 ten, hvarefter den, flytande på ytan och under gynnsamma för- 

 hållanden uppkastad på land, fortfar att lefva. Under sådant 

 förhållande är det antagligt, att Littorella står att finna i flere 

 af de många sjöar, hvilka vattnet möter under sitt lopp mot 

 hafvet. 



Sommaren 1895 var det omöjligt att finna ett blommande 

 exemplar omkring stränderna af Puujärvi. Det var i anled- 

 ning däraf som min son upptog en mängd exemplar från sjöns 

 botten och planterade desamma i dyjord på ett skyddadt ställe 

 i nivå med vattenytan; tid efter annan öfverspolade han 

 dem med sjövatten. Detta skedde i juni månad. I augusti 

 hade en mängd blommande exemplar, väl 50 stycken, utveck- 

 lat sig, Undervattenbladen bibehöUo sig, men därjämte bil- 

 dade sig en mängd öfvervattenblad (blad egendomliga för land- 

 formen), hvilka voro helt olika de andra, såsom de till Sällskapet 

 inlämnade exemplaren nogsamt utvisa. Dessutom insattes i 

 samma jordkomplex ett antal exemplar af Lohelia Dortmanna, 

 Ranunculus reptans m. fl. växter. Påföljande år, 1896, voro 

 alla exemplar af Littorella totalt försvunna, under det de andra 

 växterna funnos kvar och voro helt frodiga. Häraf torde inses, 

 att icke ismuddring, utan kölden, varit orsak till deras utdöende. 



Under 1896 och 1897 hafva enstaka exemplar af den 

 blommande växten påträffats på olika ställen af sjöns stränder. 

 Alla hade vfsat omisskänneliga tecken på att de blifvit upp- 

 kastade af vattnet, hvarefter de rotfäst sig. De flesta hafva 

 bibehållit en del af sina undervattenblad och spirat upp i det 



