Littorella lacustris. 87 



ett stycke utom strandlinjen. Här erbjöd dessutom den leriga 

 bottnen sannolikt en särskildt gynsam plats för växtens utveck- 

 ling, under det i Puujärvi i allmänhet blott sandiga stränder stå 

 att finna. Det organiska slammet måste här ersätta leran. 



5) Jag har därtill trott mig finna ännu en gynnande om- 

 ständighet för växtens trefnad på bottnen af sjöar med sand- 

 stränder däri, att här blott högst sällan en värklig sandbotten 

 förefinnes. Vattnets förmåga att vid stränderna utslamma 

 lättare lerpartiklar gör det naturhgt, att de af själfva vågsvallet 

 berörda strandpartierna bestå af värklig sand. Ett litet stycke 

 därifrån består emellertid, såsom i Puujärvi, Pvoine m. fl. sjöar, 

 bottnen af lera, blandad med fin sand. Sannolikt har växten 

 lättare att med sina rötter fästa sig vid en sådan botten än i 

 den rörliga sanden närmast vattenlinjen vid stranden, likasom den 

 vid Puujärvis stränder of van vattnet städse fäster sig i det 

 svarta, organiska slam, hvilket af vågsvallet afsatt sig några 

 centimeter ofvanom vattenlinjen. — Jag har redan förut nämt, 

 att den ej fortfar att utveckla sig i sjelfva sanden, åtmin- 

 stone torde sådant vara mycket sällsynt. 



Sedan sålunda Littorella befunnits växa under ofvan nämda 

 förhållanden i flere af landets sjöar, vänder jag mig till Säll- 

 skapets ärade medlemmar med anhållan om benäget beaktande 

 af dessa och om aktgifvande på växtens möjliga förekomst ne- 

 danför eller ofvanom vattenbrynet af landets öfriga sjöar. Detta 

 borde vara så mycket lättare, som växten, äfven om den finnes 

 blott under vattnet, likväl röjer sig genom här och där längs 

 stränderna uppkastade exemplar med blad, lätt igenkänliga genom 

 sitt köttiga utseende, sin från midten uppåt och nedåt afsmal- 

 nande gestalt samt sin runda eller elliptiska genomskärningsyta; 

 vidare genom den korta rotstocken samt genom utlöparena, som 

 i sin tur få rot och åter gifva upphof åt en individ med rosett- 

 stälda blad. Det är nämligen min åsikt, att växten skall på- 

 träffas i större delen af landet, åtminstone den mellersta och 

 södra delen, ehuru den hittils delvis undgått uppmärksamheten, 



