124 N:o 13. Otto CoUin, 



Anemone ranunculoides, utan betydligt ljusare, dock ingalunda 

 rent hvit. Dessa exemplar, som genom sin ringare pollen- 

 bildning samt äfven i öfrigt visa sig tillhöra hybriden, har jag 

 äran öfverlämna till Sällskapet och går nu att i korthet be- 

 skrifva desamma: 



Alla de af mig anträffade fyra exemplaren voro enblom- 

 miga. Kalkbladen voro till antalet 5, hos ett exemplar 6, till 

 färgen ljust svafvelgula, utvändigt med en svag violettröd 

 anstrykning, som genom prässningen synes hafva gått förlorad. 

 Blommorna, till storleken något större än hos den på platsen 

 växande A. ranimculoides, utbredda 20 — 26 mm i diameter. 

 Kalkbladen till formen nästan som hos A. ranuncidoides, dock 

 ej fullt så bredt elliptiska som hos denna, utan mera aflångt 

 elliptiska, men ej i så hög grad utdragna som hos A. nemo- 

 rosa. Utvändigt äro kalkbladen fint småludna, ehuru ej så långt 

 och tydligt håriga som hos A. ranunculoides. Hos A. nemorosa 

 äro kalkbladen däremot alldeles glatta. Pollenbildningen på 

 långt när ej så riklig som hos föräldraarterna. Fruktämnena 

 äro starkt håriga och ludna. — Blomskaftet, räknadt från svepe- 

 bladens fästpunkt uppåt till blommans, bas 372 — 5 cm i längd 

 samt tydligen hårigt af utstående, tämligen mjuka hår, nä- 

 stan såsom hos A. nemorosa. Blomstängeln i sin helhet, från 

 rotstocken till blommans bas räknadt. 17 — 20 cm hög. Den del 

 af blomstängeln, som ligger nedanom svepebladen, är fullkomligt 

 glatt, såsom hos A. ranunculoides alltid är fallet. Svepebladen 

 äro tydligt skaffade med 1 cm långa skaft eller något därutöfver. 

 Hos A. ranunculoides äro de, såsom kändt, oskaftade eller så godt 

 som alldeles oskaftade, hos A. nemorosa däremot relativt lång- 

 skaftade med skaft af 2 cm:s längd eller därutöfver. Dessa 

 svepeblad äro, såsom hos båda föräldraarterna, o-fingrade eller 

 kanske rättast 8-fingradt-delade. Hufvudflikarna hafva vigglik 

 eller äggrund bas och äro nedtill mycket djupt och olikformigt 

 fiikiga eller nästan delade, upptill endast inskurna och groft 

 fiiktandade och påminna genom sin form rätt mycket om svepe. 

 bladen hos A. nemorosa. Bladflikarnas tänder äro dock något 

 trubbigare med båglikt böjd ytterkant, såsom ofta är fallet hos 



