Skydd för sällsyntare växtarter. I iö 



mer gagna saken om äfven undersökningarna i denna riktning 

 på samma gång skulle utvidgas. Endast genom mer detaljerade 

 arbeten eller rikliga uppgifter kan man hoppas kunna klar- 

 stiilla frågan om kulturens (menniskans) inflytande på minsk- 

 ningen af vår floras alster samt vinna nödigt underlag för 

 möjliga åtgärder, åsyftande att i någon mån skydda våra säll- 

 syntare arter från en förtidig undergång. 



På grund af det anförda anhåller jag, att Bestyrelsen ville 

 hos Sällskapet utvärka, det möjligast talrika uppgifter från alla 

 delar af vårt floraområde skulle genom Sällskapets exkurrenter 

 eller andra intresserade införskaffas öfver enskilda växters 

 lokala eller traktvisa försvinnande eller påtagliga 

 minskning till individantal, äfvensom att söka med lämpli- 

 gaste medel hos Sällskapets medlemmar och allmänheten väcka 

 känslor af skonsamhet gentemot vår floras sällsyntare eller 

 svagare alster. 



Men utom de skador, som tillskyndats enskilda arter, har i 

 vårt land, likasom annanstädes, en sköfling af naturen, såväl af 

 växter som djur, fortgått alla tider och mångenstädes ledt till en 

 fullständig ödeläggelse samt ej sällan också till oersättlig skada 

 för efterföljande generationer. Det låge antagligen icke utom 

 området för Sällskapets värksamhet att försöka motvärka en 

 dylik obefogad naturplundring, men denna omfattande fråga ville 

 jag nu blott i förbigående hafva antydd. Det vore nämligen 

 för sakens utredning af vikt, om våra exkurrenter skulle, för- 

 utom sina iakttagelser öfver kulturens inflytande i allmänhet 

 pa traktens flora och vegetation, särskildt närmare uppmärk- 

 samma de moment, hvilka, såsom svedje- och katningsbruket, 

 öfverdrifven skogsafvärkning, i vissa fall äfven kärr- och moss- 

 odlingar m. m., till sina följder varit mest ödesdigra, men från 

 naturhistorisk synpunkt hittils blifvit altför litet beaktade. 



10 



